4-5. óra: A szerzeményezés

A közérdekű muzeális kiállítóhelyek kivételével a muzeális intézmények alapfeladata a kulturális javak meghatározott anyagának folyamatos gyűjtése.

A törzsanyag gyarapítását:
-	a muzeális intézmény gyűjtőköri és gyűjtőterületi meghatározottsága alapján,
-	gyűjteményeinek tényleges tudományos-szakmai szükségleteivel összhangban kell folytatni.

A gyűjteménygyarapítás előkészítéséhez a gyűjteményért felelős muzeológus az egyes kulturális javakra vonatkozóan gyűjteménygyarapítási javaslatot készít. (kiv: régészeti, term. Tud. Feltárás)
A gyűjteménygyarapítási javaslat tartalmazza: 
-	a tárgy egyértelmű beazonosítására alkalmas megnevezését, illetve tárgy-együttes, gyűjtemény esetén a tárgyjegyzéket,
-	indokolt esetben képi- vagy hangdokumentációt, 
-	tudomány-szakmai indokolást, véleményt, 
-	csere esetén az elcserélni javasolt kulturális javak leletári számát, illetve a kiemelt kulturális érdek bemutatását.

A gyűjteménygyarapításról a muzeális intézmény vezetője (intézményvezető) dönt.

Országos múzeumban, országos szakmúzeumban, és a megyei múzeumban gyűjteménygyarapítási bizottságot kell létrehozni.

A bizottság az intézmény vezetőjének szakmai véleményező, döntés előkészítő, javaslattevő testülete.
A gyűjteménygyarapításra vonatkozó döntés előtt ki kell kérni a bizottság véleményét.

A bizottság elnöke az intézményvezető szakmai helyettese, tagjai:
-	állományvédelmi feladatok összehangolásáért felelős alkalmazott,
-	a tudományos titkár vagy a tudományos feladatok ellátásával megbízott vezető,
-	a gyűjteménygyarapítási ügyekben illetékes szakmai szervezeti egységek, illetve gyűjtemények képviselői.

A lezárt gyűjteményre vonatkozóan gyűjteménygyarapítási tevékenység nem folytatható.

A gyűjtemény külön jogszabályban meghatározott módon akkor nyilvánítható lezártnak, ha 
-	a muzeális intézményben nem foglalkoztatnak a gyűjteményt meghatározó szakágnak megfelelő felsőfokú végzettséggel rendelkező muzeológust,
-	a muzeális intézménybe megszűnt muzeális intézmény anyaga kerül.

A muzeális intézmény gyűjteménygyarapítási tevékenysége során köteles:
a)	a vitatható tulajdonjogú kulturális javaknak a törzsgyűjteménybe való bekerülését megakadályozni,
b)	meggyőződni arról, hogy az átadó a kulturális javak tulajdonosa, a kulturális javak per-, teher és igénymentesek, valamint a védetté nyilvánított kulturális javak esetében az állam elővásárlási jogra vonatkozó ajánlatot nem fogadta el, továbbá a külföldi kulturális javak a hatályos jogszabályok betartásával kerültek ki a származási országból, illetve a hatályos jogszabályok betartásával kerültek az ország területére,
c)	elutasítani az olyan kulturális javakat, amelyek tudományos-szakmai okokból, vagy állapotuk folytán törzsgyűjteménybe való elhelyezésre nem alkalmasak,
d)	az elvárható gondosság elvének és követelményének megfelelni, különös tekintettel a kulturális javak eredetének vizsgálatára és a szerzés jogszerűségére.

A muzeális intézmény törzsanyaga az alábbi tevékenységek keretében gyarapítható:
•	Régészeti feltárás, természettudományi feltárás,
•	Helyszíni gyűjtés
•	Adásvétel
•	Csere
•	Ajándék
•	Öröklés
•	Közgyűjteményi elhelyezés, 
•	Saját előállítás
Régészeti feltárás
2001. évi LXIV. Törvény a kulturális örökség védelméről (Kult. Tv. 19-27§)
18. Régészeti feltárás: tudományos módszerrel végzett tevékenység (régészeti megfigyelés, terepbejárás, próbafeltárás, megelőző feltárás, mentő feltárás, tervásatás, műszeres lelet- és lelőhely-felderítés), melynek célja a régészeti örökség elemeinek felkutatása.

18/2001 NKÖM rend. a régészeti lelőhelyek feltárásának, illetve a régészeti lelőhely, lelet megtalálója anyagi elismerésének részletes szabályairól
Természettudományi feltárás
A kulturális örökség természeti emlékei körébe tartozó természettudományi leleteknek, ill. természeti tárgyaknak, mint kulturális javaknak a természetes közegükből való, tudományos módszerekkel történő kiemelése – a szerzeményezési tevékenységek közé tartozó helyszíni gyűjtés sajátos formájaként – természettudományi feltárásnak minősül.

Helyszíni gyűjtés
A helyszíni gyűjtés a kulturális javaknak és a rájuk vonatkozó adatoknak külső helyszínen, tudományos módszerekkel történő – a régészeti és a természettudományi feltárás esetein kívüli – gyűjtése muzeális intézmény részére.

Adásvétel

Polgári jogunk ma a következő részekre tagolódik:

-	Alapelvek

-	A személyi jog a polgári jog alanyait – a természetes és jogi személyeket definiálja a jogképesség és cselekvőképesség fogalmával.

-	A hagyományos dologi jog elnevezésű joganyag a magyar polgári jogban az annak központi intézményére utaló tulajdonjog néven ismeretes. Itt a dolog, mint a tulajdonjog tárgya nyer meghatározást. A tulajdonjog a tulajdon szerzésmódjaival, a tulajdonost megillető jogokkal és védelemmel, a tulajdonjog önállósult részjogosítványaival (pl. haszonélvezet) találkozunk.

-	A kötelmi jog a polgári jogban keletkező kötelezettségek alapját és elemeit szabályozza. A polgári jog a felek autonómiájára és egyenlőségére helyezi a hangsúlyt, akik ezért mellérendelt pozícióban vannak. Kötelmeik jellemzően az e pozícióban kötött szerződéseikből fakadnak, amiért is a kötelmi jog a szerződések megkötésének általános szabályait és az egyes (nevesített) szerződéstípusokat szabályozza. Polgári jogi – vagyis kártérítési – felelősséget megalapozhat szerződésszegés, de szerződésen kívül keletkeztet kártérítési kötelmet a károkozás, melynek szabályait ugyanitt találjuk.

A dologi jog a vagyon fölötti uralmi viszonyt szabályozza. Jellemző rá, hogy az egyik oldalon az ’én’ a tulajdonos, a másik oldalon mindenki kötelezett, vagyis ez abszolút szerkezetű jogviszony. Ezzel szemben a kötelemben meghatározott, konkrét személyek állnak egymással szemben. Kapcsolatuk jellemzően csak rájuk irányadó, tehát relatív szerkezetű jogviszony.

-	Az öröklési jog sajátosságát a halál esetén előálló jogi helyzetek szabályozásának igénye adja. Az öröklés a természetes személynek a halála utánra vonatkozó rendelkezését biztosítja, tulajdonszerzést, illetve tulajdonátruházást biztosít, szerződéskötést tesz lehetővé.

-	A szellemi alkotások joga egy sajátos árufajta: a szellemi (tehát nem fizikai dologban megtestesülő) tulajdon védelmének és szabályozásának eszközeként utolsóként csatlakozott a polgári jog klasszikus területeihez.

Mi a szerződés?

A szerződés:

A szerződés két vagy több személy joghatás kiváltását célzó, kölcsönös és egybehangzó akaratnyilatkozata.

Ptk: 
198. § (1) A szerződésből kötelezettség keletkezik a szolgáltatás teljesítésére és jogosultság a szolgáltatás követelésére.

A szerződés legfontosabb jogi hatása, hogy belőle kötelezettség keletkezik a teljesítésére, illetve jogosultság a szolgáltatás követelésére. A szerződés tárgy a kikötött szolgáltatás, amely általában vagyoni értékű, pénz vagy más dolog adására, valamely tevékenység kifejtésére irányul. A szolgáltatás irányulhat valaminek a tűrésére vagy valamitől tartózkodásra is, tehát dare, facere, non-facere, praestare típusú szerződések.

200. § (1) A szerződés tartalmát a felek szabadon állapíthatják meg. A szerződésekre vonatkozó rendelkezésektől egyező akarattal eltérhetnek, ha jogszabály az eltérést nem tiltja.

Fő szabályként a felek szabadon dönthetnek abban a kérdésben, hogy kötnek-e, ha igen, kivel és milyen tartalommal szerződést (= szerződéskötés szabadságának elve).

A szerződéskötés szabadságának elve alól kivételt állapít meg a tv. mikor megengedi, hogy jogszabály kötelezővé tegye a szerződés kötést.

I . A szerződés megkötése
A szerződési akarat és kifejezése
205. § (1) A szerződés a felek akaratának kölcsönös és egybehangzó kifejezésével jön létre.
(2) A szerződés létrejöttéhez a feleknek a lényeges, valamint a bármelyikük által lényegesnek minősített kérdésekben való megállapodása szükséges. Nem kell a feleknek megállapodniuk olyan kérdésekben, amelyeket jogszabály rendez.

(3) A felek a szerződés megkötésénél együttműködni kötelesek, és figyelemmel kell lenniük egymás jogos érdekeire. A szerződéskötést megelőzően is tájékoztatniuk kell egymást a megkötendő szerződést érintő minden lényeges körülményről.
(4) Ha a szerződéskötési kötelezettség esetében a szerződési nyilatkozatok eltérnek egymástól, a felek kötelesek álláspontjaik egyeztetését megkísérelni.

A szerződés értelmezése

207. § (1) A szerződési nyilatkozatot vita esetén úgy kell értelmezni, ahogyan azt a másik félnek a nyilatkozó feltehető akaratára és az eset körülményeire tekintettel a szavak általánosan elfogadott jelentése szerint értenie kellett.
(4) Ha valaki jogáról lemond, vagy abból enged, nyilatkozatát nem lehet kiterjesztően értelmezni.
(5) A felek titkos fenntartása vagy rejtett indoka a szerződés érvényessége szempontjából közömbös.
A szerződés értelmezésére akkor van szükség, ha annak tartalma vitás. A visszterhes szerződések értelmezésekor (amikor a szolgáltatás és az ellenszolgáltatás összhangban áll egymással), a nyilatkozati elv érvényesül, azaz a nyilatkozatot úgy kell értelmezni, ahogyan azt a másik fél a nyilatkozó feltehető akaratára és az eset körülményeire tekintettel, a szavak általánosan elfogadott jelentése szerint érthette. Az ingyenes szerződések értelmezésekor az akarati elv érvényesül, azaz azt kell vizsgálni, hogy a nyilatkozó fél akarata valójában mire irányulhatott.

A szerződés alakja
216. § (1) Szerződést jogszabály ellenkező rendelkezése hiányában akár szóban, akár írásban lehet kötni. A szerződési akaratot ráutaló magatartással is kifejezésre lehet juttatni.
(2) A nyilatkozattétel elmulasztása - ha az nem ráutaló magatartás - csak akkor minősül elfogadásnak, ha ezt jogszabály rendeli, vagy ha a felek ebben megállapodtak.
217. § (1) Jogszabály a szerződésre meghatározott alakot szabhat. Az alakiság megsértésével kötött szerződés - ha jogszabály másként nem rendelkezik - semmis.
(2) A felek által kikötött alak csak akkor feltétele a szerződés érvényességének, ha kifejezetten ebben állapodtak meg. Ilyen esetben a teljesítésnek vagy egy részének elfogadásával a szerződés akkor is érvényessé válik, ha az alakiságot mellőzték.

A szerződés létrejötte
211. § (1) Aki szerződés kötésére ajánlatot tesz, ajánlatához kötve marad, kivéve, ha kötöttségét az ajánlat megtételekor kizárta.
(2) Az ajánlattevő kötöttségének idejét meghatározhatja. Ennek hiányában jelenlevők között vagy telefonon tett ajánlat esetében az ajánlati kötöttség megszűnik, ha a másik az ajánlatot nyomban el nem fogadja. Távollevőnek tett ajánlat esetében az ajánlati kötöttség annak az időnek elteltével szűnik meg, amelyen belül az ajánlattevő - tekintettel az ajánlatban megjelölt szolgáltatás jellegére és az ajánlat elküldésének módjára - a válasz megérkezését rendes körülmények között várhatta. Jogszabály az ajánlati kötöttség idejét eltérően is szabályozhatja.
212. § (1) A jogosult - a szükséges adatok közlésével és a szükséges okiratok megküldésével - ajánlattételre felhívhatja azt, akit szerződéskötési kötelezettség terhel (kötelezett). A kötelezettnek a felhívás kézhezvételétől számított harminc napon belül kell az ajánlatát megtennie.
(2) Ha az ajánlati felhívás nem tartalmazza az ajánlattételhez szükséges adatokat, illetve okiratokat, a kötelezett a felhívás kézhezvételétől számított tizenöt napon belül köteles kérni azok pótlását. Ebben az esetben az ajánlattételi határidő a hiányok pótlásától számít.
(3) A határidőket jogszabály vagy - ha jogszabály lehetővé teszi - a felek közös megállapodással eltérően is megállapíthatják.
213. § (1) A szerződés jelenlevők között abban az időpontban jön létre, amikor az ajánlatot elfogadják, távollevők között pedig akkor, amikor az elfogadó nyilatkozat az ajánlattevőhöz megérkezik.
(2) Az ajánlattól eltérő tartalmú elfogadást új ajánlatnak kell tekinteni.
(3) Ha a szerződés távollevők között jön létre, a szerződés létrejöttének helye az ajánlattevő lakóhelye, illetve székhelye (telephelye).
214. § (1) A szerződési nyilatkozat, ha azt szóban vagy szóbeli üzenettel tették, a másik fél tudomásszerzésével válik hatályossá; az írásban vagy távirati úton közölt nyilatkozat hatályosságához pedig az szükséges, hogy az a másik félhez megérkezzék.
(2) A még hatályossá nem vált nyilatkozatot vissza lehet vonni. A visszavonó nyilatkozatnak legkésőbb a visszavont nyilatkozattal egy időben kell a másik félhez érkeznie, illetőleg tudomására jutnia.
(3) Ha mindkét fél gazdálkodó szervezet, az ellenszolgáltatást (vételár, díj) vállaló fél a nyilatkozatát a szerződés létrejöttéig visszavonhatja, a másik fél költségeit azonban meg kell térítenie.
(4) Ha az elfogadó idejében megtett nyilatkozata az ajánlattevőhöz elkésve érkezik, az ajánlattevő köteles a másik felet haladéktalanul értesíteni arról, hogy a szerződés nem jött létre. Ha ezt elmulasztja, a szerződés létrejön.
215. § (1) Ha a szerződés létrejöttéhez harmadik személy beleegyezése vagy hatósági jóváhagyás szükséges, ennek megtörténtéig a szerződés nem jön létre, de a felek nyilatkozatukhoz kötve vannak. Kötöttségétől bármelyik fél szabadul, ha az általa a másik féllel közölt megfelelő határidőn belül a harmadik személy a beleegyezés, illetőleg a hatóság a jóváhagyás felől nem nyilatkozik.
(2) A beleegyezés, illetőleg a jóváhagyás megtörténtével a szerződés - ha jogszabály kivételt nem tesz - megkötésének időpontjától kezdődő hatállyal jön létre.
(3) Beleegyezés, illetőleg jóváhagyás hiányában a szerződésre az érvénytelenség jogkövetkezményeit kell alkalmazni.

II.	A szerződés elnevezése

A szerződést nem elnevezése szerint kell elbírálni, hanem a tartalma szerint.

III.	A szerződést megkötő felek

PTK MÁSODIK RÉSZ: A SZEMÉLYEK
I. cím
AZ EMBER MINT JOGALANY
I. fejezet
A jogképesség
8. § (1) A Magyar Köztársaságban minden ember jogképes: jogai és kötelességei lehetnek.
(2) A jogképesség az életkorra, nemre, fajra, nemzetiséghez vagy felekezethez tartozásra tekintet nélkül egyenlő.
(3) A jogképességet korlátozó szerződés vagy egyoldalú nyilatkozat semmis.
9. § A jogképesség az embert, ha élve születik, fogamzásának időpontjától kezdve illeti meg. A fogamzás időpontjának a születéstől visszafelé számított háromszázadik napot kell tekinteni; bizonyítani lehet azonban, hogy a fogamzás korábban vagy későbben történt. A születés napja a határidőbe beleszámít.
22. § A jogképesség a halállal szűnik meg.
A cselekvőképesség
2:8. § (1) Cselekvőképes mindenki, akinek cselekvőképességét a törvény nem korlátozza vagy nem zárja ki.
(2) Aki cselekvőképes, maga köthet szerződést vagy tehet más jognyilatkozatot.

A kiskorúság miatti korlátozott cselekvőképesség és cselekvőképtelenség

Cselekvőképtelen kiskorú
	Korlátozottan csel. képes kiskorú
	
0-14. év
	14-18. év, kivétel a házasságkötéssel szerzett nagykorúság
	
Jognyilatkozata semmis, nevében a törvényes képviselő jár el
	Jognyilatkozat érvényes: törvényes képviselő hozzájárulásával
	
Kivétel: a kiskorú által kötött és már teljesített kisebb jelentőségű, mindennapi életben tömegesen előforduló szerződések 2:10.§
	Kivétel: önállóan tehet jognyilatkozatot: (mindennapi élet szokásos szükségleteinek fedezésére,
személyes jellegű jognyilatkozat
 munkával szerzett jövedelem, 
kizárólag előny)
2:9.§ 
	
Törvényes képviselő jognyilatkozatához gyámhatóság jóváhagyása szükséges: 2:11.§ (pl: - kiskorú tartásáról való lemondásra
-	örökösödési jogviszony alapján megillető jogokra/köt-re
-	kk. ingatlantulajdonának átruházása, megterhelése
-	jszab. alapján beszolgáltatott vagyonára
-	egyéb vagyontárgya, melynek értéke meghalad külön jszab-ban meghat. összeget)
	Törvényes képviselő jognyilatkozatához gyámhatóság jóváhagyása szükséges: 2:11.§
	
Kk. még a gyámhatóság jóváhagyásával sem tehet érvényesen olyan jognyilatkozatot, amellyel :
-	ajándékoz, 
-	idegen kötelezettséget megfelelő ellenérték nélkül felelősséget vállal, vagy 
-	amellyel jogokról ellenérték nélkül lemond.		

Nagykorú személyekre vonatkozó cselekvőképességi szabályok: Alapvető változás

Szabályozás megváltozásának indokai:

1, Nemzetközi szabályozásból eredő kötelezettség

-	ENSZ Egyezmény a Fogyatékossággal Élő Személyek Jogairól, 12. Cikk (2008. május 3-án lépett hatályba)
-	Európa Tanács Miniszteri Bizottságának R (99) 4-es Ajánlása a Cselekvőképtelen Nagykorúak Jogi Védelméről (szükségesség, arányosság elve)
-	Készülőben: új ET ajánlás a gondnokságtól kevésbé korlátozó alternatívákról 

2, Civil szervezetek jelzései

Gondnokoltak számának alakulása

-	Mo-on nagyon magas a gondnokság alatt állók száma (70 000 fő)
ØCsehországban: össz. 30.000 fő
ØSzlovákiában: 13.000 fő
ØSvédországban: 3.500 fő

-	Mo-on a gondnokoltak többsége kizáró gondnokság alatt áll, tehát semmilyen módon nem vesz részt az őt érintő döntések meghozatalában, ami akadályozza a gondnokoltak integrálódását a társadalomba.

A gondnoksági rendszer reformjánál irányadó elvek
-	A szükségesség/arányosság követelményének biztosítása
-	A fogyatékosság orvosi megközelítéséről át kell térni a társadalmi megközelítésre
-	Cselekvőképesség védelmének elve

Értelmi képessége, pszichés állapota vagy szenvedélybetegsége miatt támogatásra, illetve védelemre szoruló nagykorú személy döntéshozatalának segítése
-	Előzetes jognyilatkozat
-	Támogatott döntéshozatal, hivatásos támogatás
-	Cselekvőképességet korlátozó gondnokság

Előzetes jognyilatkozat tartalma
-	Minden cselekvőképes személy előzetes jognyilatkozatban rendelkezhet arról, hogy belátási képessége csökkenése esetén milyen döntések érvényesüljenek személyi és vagyoni ügyei tekintetében
pl: rendelkezhet ingatlan, ingó vagyonáról, meghatalmazást adhat vagyoni ügyeinek kezelésére, kizárhat egyes személyeket a támogatók, gondnokok köréből, dönthet arról is, h. ki legyen a támogatója, kit nevezzenek ki gondnokául stb.
-	Különösen időskori mentális változások esetén válhat elterjedtté
-	Visszavonható, módosítható

Előzetes jognyilatkozat alkalmazása

-	Érvényesség: 
Øközokirat vagy ügyvéd által ellenjegyzett magánokirat, illetve gyámhatóság előtt
ØOrszágos nyilvántartásba vétel: külön jogszabályban meghat. szervezet közhiteles nyilvántartást vezet.

-	Hatályosság:
Bíróság megállapítja a belátási képesség korlátozottsága vagy hiánya miatt a nyilatkozat életbelépésének szükségességét: 
a) gondnoksági eljárás során
b) kifejezetten erre irányuló eljárás során 

Eltérés lehetősége kivételes: 
-	a támogatóként, gondnokként megjelölt személy nem vállalja a teljesítést v. kizáró ok áll fenn vele szemben
-	körülmények előre nem látható, lényeges változása esetén

Támogatott döntéshozatal
-	Egyéni szükségleten alapuló döntési segítség biztosítása a cselekvőképesség korlátozása nélkül.
Támogatott személy: 
-	jognyilatkozatai megtételekor értelmi képessége, pszichés állapota vagy szenvedélybetegsége miatt valószínűsíthetően segítségre szoruló nagykorú személy

Támogatott döntéshozatal létrejötte:
-	Megállapodás a támogatott és támogató személy között közokiratban, ügyvéd által ellenjegyzett magánokiratban v. gyámhatóság v. bíróság előtt személyesen tett jognyilatkozatban.
-	Bíróság dönt a támogató személy kinevezéséről:
a) külön erre irányuló eljárásban v. 
b) gondnokság alá helyezési eljárás során.
-	Létrejött támogatott döntéshozatal országos nyilvántartásba vétele.

Támogató személy:
-	meghatározott ügycsoportra nevezhető ki, a támogatott személlyel bizalmi viszonyban álló nagykorú személy

Nem lehet támogató:
a) akinek személye ellen támogatott tiltakozik, v. kinevezése a támogatott érdekeinek veszélyeztetésével v. sérelmével jár, 
b) aki maga is támogatott személy
c) aki cselekvőképességet korlátozó gondnokság alatt áll
d) aki a közügyektől eltiltó jogerős ítélet hatálya alatt áll

Támogató jogköre:
-	Jogosult a támogatott személy jognyilatkozatainak megtételekor jelen lenni, nyilatkozattételt elősegíteni.
-	Aláírásával látja el a jognyilatkozatot, feltüntetve saját szerepét a jognyilatkozat megtételében (3. személyek védelme).
-	Megtámadási jog: Ha a támogatott személy a támogató részvétele és a jognyilatkozat megtételéről való tudomása nélkül köt szerződést v. tesz más jognyilatkozatot a támogató is jogosult a támogatott személy javára eljárva a törvény szerinti megtámadási jog érvényesítésére.

A támogató és a támogatott személy közötti jogviszony megszűnése:
A bíróság a támogató kinevezését visszavonja:
a) a támogató v. a támogatott személy kezdeményezi
b) a támogató a megállapodásból származó kötelezettségeit – a gyámhatóság megállapítása szerint – nem teljesíti, v. olyan cselekményt követ el, amellyel a támogatott érdekeit súlyosan sérti v. veszélyezteti
c) utóbb keletkezik olyan kizáró ok, amely a támogató személy kinevezésének akadályát jelentette volna
A támogatott döntéshozatal megszűnik:
-	a támogatott személy halálával
-	határozott idejű kinevezés esetén a határozatban foglalt határidő lejártával
-	ha a támogatottnak nincs más támogató személye a támogató személy halálával

Hivatásos támogató
-	Támogatott döntéshozatalhoz hasonló tartalmú segítségnyújtás azok számára, akik személyi illetve vagyoni ügyeik intézése során segítségre szorulnak, de cselekvőképességük korlátozására nincs szükség és nem állnak senkivel olyan bizalmi kapcsolatban, h. megállapodás alapján támogatásban részesüljenek.
-	Bíróság hivatalból nevez ki hivatásos támogatót
-	Hivatásos támogató jogköre a támogató jogkörével azonos
-	Meghatározott ügycsoportra nevezhető ki
-	Cselekvőképesség korlátozásával nem jár

Érintett személyi kör: 
-	szociális kapcsolatokkal nem rendelkező, értelmi képességük, pszichés állapotuk, szenvedélybetegségük miatt segítségre szoruló személyek

Cselekvőképességet korlátozó gondnokság

-	Cselekvőképességet korlátozó gondnokság alá a bíróság azt a nagykorú személyt helyezi, aki értelmi képessége, pszichés állapota v. szenvedélybetegsége miatt, valamint az ebből eredő, a társadalmi részvételt akadályozó egyéb körülmények hatására a vagyoni v. egyes személyi ügyeiben önállóan v. segítséggel eljárni és döntéseket hozni nem képes és a cselekvőképesség korlátozásának elmaradása károsodás veszélyét idézné elő.

-	Csak meghatározott ügycsoportban lehetséges a korlátozás
-	A cselekvőképességében korlátozott személy – a választójog kivételével – cselekvőképes mindazon ügycsoportban, amelyre nézve a bíróság a cselekvőképességét nem korlátozta.
-	Nem lehet a korlátozás indoka a személy kommunikációjának módja
-	Célirányos segítségnyújtás (szükségesség, arányosság)
-	Senki sem helyezhető kizáró és általánosan korlátozó gondnokság alá
-	Javaslat nem sorol fel ügycsoportokat, jogalkalmazóra bízza annak egyénre szabott meghatározását
-	Orvosi modell helyett társadalmi modell: 
•	Az orvosi diagnózis alapján megállapított belátási képesség hiánya (fogyatékosság ténye) önmagában nem elég a cselekvőképesség korlátozásához. Komplex értékelés szükséges: az egyén szociális helyzetének, környezetében lévő anyagi- és professzionális segítségnyújtási formák vizsgálata. 
•	Összetett szakértői vizsgálat szükséges (pszichiáter, gyógypedagógus, pszichológus szakvéleménye)
-	Cselekvőképesség korlátozása csak akkor indokolt, ha a személy károsodás veszélyétől való megóvása indokolja (szükségesség)

Korlátozottan cselekvőképes személy jognyilatkozata

-	Főszabály: gondnokolt+gondnok együtt tesz jognyilatkozatot

-	Vita: gyámhatóság dönt, döntése pótolja a gondnokolt, illetve gondnok jognyilatkozat érvényességéhez szükséges jognyilatkozatát

-	Azonnali intézkedés szükségessége: gondnok eljárhat a gondnokolt helyett és nevében azzal, h. a gyámhatóság 8 napon belül felülvizsgálja eljárását

-	Ismétlődően visszatérő jognyilatkozatok esetén: bíróság a gondnokolt és a gondnok közös kérelmére feljogosíthatja a gondnokot a gondnokolt nevében történő eljárásra.

-	Kommunikációképtelen személy: kivételesen a bíróság feljogosíthatja a gondnokot, h. a gondnokolt helyett és nevében eljárjon azt követően, hogy:
a) A gondnok fogyatékos személyekkel való kommunikáció terén jártas szakember segítségével kísérletet tett a gondnokolt véleményének kikérésére
b) Összetett szakértői vizsgálaton alapuló vélemény alátámasztotta, hogy a gondnok a gondnokolttal nem képes kommunikálni

A korlátozottan cselekvőképes személy önálló jognyilatkozat tétele:
A korlátozással érintett ügycsoportban is a gondnok közreműködése nélkül járhat el:
a) Tehet személyes jellegű jognyilatkozatot, amelyre jogszabály feljogosítja.
b) Megkötheti a mindennapi élet szokásos szükségletei körébe tartozó kisebb jelentőségű szerződéseket.
c) Rendelkezik munkaviszonyból… származó jövedelme bíróság által meghatározott hányadával, e jövedelemrész erejéig kötelezettséget is vállalhat.
d) Megköthet olyan szerződéseket, amelyekkel kizárólag előnyt szerez.

Jóváhagyáshoz kötött jognyilatkozatok:
Gondnok és gondnokolt jognyilatkozatainak érvényességéhez a gyámhatóság jóváhagyása szükséges, ha a jognyilatkozat:
a)a gondnokolt tartására,
b)a gondnokolt öröklési jogviszony alapján megillető jogra v. kötelezettségre,
c)a gondnokolt gondnok által kezelt vagyonára
d)a gondnokolt törvényben v. a gondnokot rendelő határozatban meghatározott összeget meghaladó értékű egyéb vagyonára
e)a gondnokolt ingatlantulajdonának átruházására v. megterhelésére vonatkozik

A gondnokolt a gyámhatóság jóváhagyását kérheti:
a) leszármazója önálló háztartásának alapításához, fenntartásához vagy más fontos cél eléréséhez…
b) az általa történő – a) pontba nem tartozó – ajándékozáshoz…

-	Törvényben meghatározott egyes egészségügyi és személyállapoti tárgyú ügycsoportokkal kapcsolatos jognyilatkozatok érvényességéhez a külön törvényben meghatározott szervezet, testület jóváhagyása szükséges.
Pl: családjogi jognyilatkozatok, egészségügyi jognyilatkozatok

Gondnokolt jognyilatkozatai:

Gondnokolt önállóan is tehet jognyilatkozatot	Gondnok és gondnokolt együtt tehet jognyilatkozatot
	Hatósági közreműködés szükséges
	Gondnok önállóan is eljárhat
	
2:25.§(1) 
	2:23.§(1)
főszabály
	2:23.§(1)
vita esetén gyámhatóság dönt

2:26.§ (1)
gyámhatóság jóváhagyása kell vagyoni ügycsoportnál	2:23.§ (2)
azonnali intézkedés

		2:26.§ (2) 
gyámhatóság jóváhagyása kérhető
	2:23.§ (3)
Ismétlődő jognyilatkozatok	
		2:26.§ (4)
külön tv.-i testület
	2:24.§
Kommunikációképtelen személy	

Gondnokrendelés

-	Bíróság rendel gondnokot a gyámhatóság javaslatára.

-	Gondnokrendelésnél fontos szempontok: 
Øelőzetes jognyilatkozatban foglaltak
Øgyámhatóság javaslata
Øgondnokolt meghallgatása, gondnokolt személyi körülményei

-	Gondnokul elsősorban:
•	a gondnokság alatt álló által megnevezett személy
•	a gondnokolttal együttélő házastárs, bejegyzett élettárs jelölhető
•	aki az összes körülmény alapján alkalmasnak tűnik (szülők)
•	hivatásos gondnok (maximált gondnokolt szám)

-	Több gondnok is rendelhető

A gondnokság megszűnése

-	Bíróság megállapítja a gondnokság megszűnését, ha a gondnokolt meghalt.
-	A gondnoki tisztség megszűnik, ill. a  bíróság a gondnokot tisztségéből felmenti, ha:
a) a gondnok felmentését kéri
b) utóbb keletkezik olyan kizáró ok, amely a gondnok kirendelésének is akadályát képezte volna
c) a gondnok kötelezettségét nem teljesíti, v. olyan cselekményt követ el, olyan magatartást tanúsít, amellyel a gondnokolt érdekét sérti v. veszélyezteti
d) a gondnok meghal

A belátási képesség átmeneti hiánya

-	Semmis azon személy nyilatkozata, aki a jognyilatkozat megtételekor olyan állapotban van, hogy ügyei viteléhez szükséges belátási képessége átmenetileg hiányzik (kivéve, ha a jognyilatkozat tartalmából arra lehet következtetni, hogy a jognyilatkozatot a fél teljes belátási képessége esetén is megtette volna).
-	hatályos Ptk. szerinti cselekvőképtelen állapot

Nagykorú döntéshozatalát segítő intézmények összehasonlítása

Támogatott döntéshozatal
	Hivatásos támogató
	Gondnokrendelés
	
Megállapodás alapján bíróság nevezi ki a támogatót
	Bíróság hivatalból jelöli ki a támogatót
	Bíróság rendel gondnokot
	
Országos nyilvántartás
	Országos nyilvántartás
	Országos nyilvántartás
	
Jognyilatkozat tételnél jelen lehet, tanácsadás,
megtámadási jog csak lehetőség
	Jognyilatkozat tételnél jelen lehet, tanácsadás,
megtámadási jog csak lehetőség
	Főszabály: Gondnokolt csak a gondnokkal együtt tehet jognyilatkozatot, egyébként a j.ny. semmis
	
Csak meghatározott ügycsoportra lehet
	Csak meghatározott ügycsoportra lehet
	Csak meghatározott ügycsoportra lehet
	
Cselekvőképességet nem érinti
	Cselekvőképességet nem érinti
	Cselekvőképesség korlátozásával jár

A JOGI SZEMÉLYEK
A jogban megkülönböztethetünk eredeti és származtatott jogalanyiságot, a jogi személy származtatott jogalanyiságú, mivel előfeltétele az ember, ember nélkül nincs jogi személy. A természeti személytől különböző jogalany a jogi személy. A jogi személy a társadalom által elismert és a jogrendszer által önálló jogalanyisággal felruházott célvagyon (alapítvány), vagy szervezet (például rt). A jogi személy jogképes, jogok illetik és kötelességek terhelik.
Moór Gyula szerint a jogi személy egy mesterséges jogi konstrukció, melynek lényege, hogy a jogi személy képviselőinek cselekedeteit, cselekvését nem a képviselőknek, hanem a jogi személynek számítják be.
"A jogi személy a klasszikus jogelméleti tanok szerint a mögötte álló tagoktól vagy vagyonmozgástól elkülönülő ügyintéző és képviselő szervvel, valamint saját vagyonnal rendelkező olyan szervezet; amelyet az arra jogosított szerv a működési céljának megfelelő jogalanynak ismer el. A jogi személyek jogképességének köre az emberhez hasonlóan abszolút. Ez azt jelenti, hogy a jogi személyeket is megilletik mindazok a jogok és kötelezettségek, mint a természetes személyeket, kivéve nyilvánvalóan amelyek jellegüknél fogva az emberhez köthetőek (pl. végrendelet).” Dr. Károlyi Géza, Dr. Prugberger Tamás: Gazdasági magánjog. 
A jogi személyiség tehát, mint jogalanyiság (képviseleti jogosultságon keresztül) a jogok szerzését és kötelezettségek vállalását, vagyonnal való rendelkezési jogot, perképességet egyaránt magában foglalja. A jogi személyiség minden esetben olyan vagyontömeg, amely függetlenné válva az alapítótól önálló életre kell. A jogi személy létrejöttére mindig állami elismerés szükséges, ennek jogi eszköze a nyilvántartásba vétel. Cégek esetében például nyilvántartást végző szerv a cégbíróság. A jogi személy a jogviszonyok létesítése során saját neve alatt lép gazdasági viszonyokba.
A jogi személyek fő típusai
•	állam 
•	költségvetési szerv 
o	központi költségvetési szerv 
o	helyi önkormányzati költségvetési szerv 
o	helyi kisebbségi önkormányzati költségvetési szerv 
o	társadalombiztosítási költségvetési szerv 
o	országos kisebbségi önkormányzati költségvetési szerv 
o	köztestületi költségvetési szerv 
o	az Országgyűlés 
o	önkormányzatok 
o	polgármesteri hivatalok 
•	gazdasági társaságok 
o	korlátolt felelősségű társaság 
o	közös vállalat 
o	részvénytársaság 
o	leányvállalat 
o	tröszt 
o	állami vállalat 
•	szövetkezet 
•	erdőbirtokossági társulat 
•	köztestület 
o	Magyar Tudományos Akadémia 
o	kamarák 
•	alapítvány, közalapítvány 
•	közhasznú társaság 
•	társadalmi szervezetek, társadalmi szervezetek szövetsége, társadalmi szervezetek szervezeti egysége 
o	egyesület 
o	pártok 
o	szakszervezetek 
o	sportági szakszövetségek 
•	egyházak, egyházak szövetsége, egyházak szervezeti egysége 
Ptk: 
V. fejezet
A jogképesség; a jogi személy létrejötte és megszűnése
28. § (1) Az állam - mint a vagyoni jogviszonyok alanya - jogi személy. Az államot a polgári jogviszonyokban - ha jogszabály ettől eltérően nem rendelkezik - az államháztartásért felelős miniszter képviseli; ezt a jogkörét más állami szerv útján is gyakorolhatja, vagy más állami szervre ruházhatja át.
(3) Erre irányadó jogszabályok szerint jogi személyek az állami, önkormányzati, gazdasági, társadalmi és más egyéb szervezetek.
(4) A jogi személy jogképes. Ha jogszabály eltérően nem rendelkezik, jogképessége kiterjed mindazokra a jogokra és kötelezettségekre, amelyek jellegüknél fogva nem csupán az emberhez fűződhetnek.

29. § (1) A jogi személy létrejöttének és megszüntetésének feltételeit a jogszabály a jogi személy egyes fajtáihoz képest állapítja meg. Jogi személyt jogszabály is létesíthet.
(2) A jogi személy létesítéséről szóló jogszabályban, határozatban vagy okiratban meg kell állapítani a jogi személy nevét, tevékenységét, székhelyét és - ha erről külön jogszabály nem rendelkezik - képviselőjét.
(3) A jogi személy nevében aláírásra a jogi személy képviselője jogosult. Ha nem ő az aláíró, és jogszabály a nyilatkozat érvényességéhez írásbeli alakot kíván, két képviseleti joggal felruházott személy aláírása szükséges. Jogszabály ezektől a rendelkezésektől eltérhet.
(4) Ha jogszabály a jogi személy létrejöttét nyilvántartásba vételhez köti, a bejegyzett körülmények megváltoztatása harmadik személyek irányában csak akkor hatályos, ha a változást a nyilvántartásba bevezették.
30. § (1) Ha a jogszabály vagy - annak felhatalmazása alapján - az alapító határozat vagy okirat másként nem rendelkezik, a jogi személy szervezeti egysége (gyáregysége, fiókja, telepe, üzeme, irodája, helyi kirendeltsége vagy csoportja, alapszerve, szakosztálya stb.) nem jogi személy. 
(2) A szervezeti egység vezetője az egység rendeltetésszerű működése által meghatározott körben a jogi személy képviselőjeként jár el. Jogszabály, alapító határozat vagy okirat ettől eltérően rendelkezhet.
4. Költségvetési szerv
36. § (1) A költségvetési szerv jogi személy.
(2) A költségvetési szerv képviseletét a szerv vezetője látja el, aki e jogkörét esetenként vagy az ügyek meghatározott csoportjára nézve, a szerv dolgozójára ruházhatja át.
8. Az egyesület és a köztestület
61. § Az egyesület olyan önkéntesen létrehozott, önkormányzattal rendelkező szervezet, amely az alapszabályában meghatározott célra alakul, nyilvántartott tagsággal rendelkezik, és céljának elérésére szervezi tagjai tevékenységét. Az egyesület jogi személy. 
62. § (1) Az egyesület alapszabályában rendelkezni kell az egyesület nevéről, céljáról és székhelyéről, valamint szervezetéről.
(2) Az egyesület a bírósági nyilvántartásba vételével jön létre.
(3) Az egyesület a vagyonával önállóan gazdálkodik. Egyesület elsődlegesen gazdasági tevékenység folytatására nem alapítható.
(4) Az egyesület tartozásaiért saját vagyonával felel. A tagok - a tagdíj megfizetésén túl - az egyesület tartozásaiért saját vagyonukkal nem felelnek.
63. § Az egyesület megszűnik, ha
a) feloszlását vagy más egyesülettel való egyesülését a legfelsőbb szerve kimondja;
b) az arra jogosult szerv feloszlatja, illetőleg megszűnését megállapítja.
64. § Az egyesülési jog alapján létrehozott társadalmi szervezetekre e törvény alkalmazásakor az egyesületre vonatkozó szabályok az irányadók.

65. § (1) A köztestület önkormányzattal és nyilvántartott tagsággal rendelkező szervezet, amelynek létrehozását törvény rendeli el. A köztestület a tagságához, illetőleg a tagsága által végzett tevékenységhez kapcsolódó közfeladatot lát el. A köztestület jogi személy.
(2) Köztestület különösen a Magyar Tudományos Akadémia, a gazdasági, illetve a szakmai kamara.
(3) Törvény meghatározhat olyan közfeladatot, amelyet a köztestület köteles ellátni. A köztestület a közfeladat ellátásához szükséges - törvényben meghatározott - jogosítványokkal rendelkezik, és ezeket önigazgatása útján érvényesíti.
(4) Törvény előírhatja, hogy valamely közfeladatot kizárólag köztestület láthat el, illetve, hogy meghatározott tevékenység csak köztestület tagjaként folytatható.
(5) A köztestület által ellátott közfeladatokkal kapcsolatos adatok közérdekűek.
(6) A köztestületre - ha törvény eltérően nem rendelkezik - az egyesületre vonatkozó szabályokat kell megfelelően alkalmazni.
11. Az alapítvány
74/A. § (1) Magánszemély, jogi személy és jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaság (a továbbiakban együtt: alapító) - tartós közérdekű célra - alapító okiratban alapítványt hozhat létre. Alapítvány elsődlegesen gazdasági tevékenység folytatása céljából nem alapítható. Az alapítvány javára a célja megvalósításához szükséges vagyont kell rendelni. Az alapítvány jogi személy.
(2) Az alapítvány a bírósági nyilvántartásba vételével jön létre. A nyilvántartásba vétel nem tagadható meg, ha az alapító okirat az e törvényben meghatározott feltételeknek megfelel. Az alapítvány tevékenységét a nyilvántartásba vételről szóló határozat jogerőre emelkedése napján kezdheti meg.
(3) A nyilvántartásba vétel után az alapító az alapítványt nem vonhatja vissza.
(4) Az alapítványt annak székhelye szerint illetékes megyei bíróság, illetőleg a Fővárosi Bíróság (a továbbiakban együtt: bíróság) veszi nyilvántartásba. A nyilvántartásba vételre irányuló kérelmet a bírósághoz az alapító nyújtja be. A kérelemhez csatolni kell az igazságügyért felelős miniszter rendeletében meghatározott okiratokat.
(5) A bíróság a nyilvántartásba vételről nemperes eljárásban határoz. A bíróság a nyilvántartásba vételről szóló határozatát az ügyészségnek is kézbesíti.
(6) Az alapítvány a nyilvántartásból való törléssel szűnik meg. A törlésre megfelelően alkalmazni kell az alapítvány nyilvántartásba vételére vonatkozó szabályokat.

JOGI SZEMÉLYISÉG NÉLKÜLI GAZDASÁGI TÁRSASÁG

Jogi személyiség nélküli gazdasági társaság a közkereseti társaság (kkt.) és a betéti társaság (bt.). 

A képviselet és a meghatalmazás
A képviselet
219. § (1) Más személy (képviselő) útján is lehet szerződést kötni, vagy más jognyilatkozatot tenni, kivéve ha jogszabály szerint a jognyilatkozat csak személyesen tehető meg. 
(2) A képviselő cselekménye által a képviselt válik jogosítottá, illetőleg kötelezetté.

221. § (1) Aki képviseleti jogkörét jóhiszeműen túllépi, vagy anélkül, hogy képviseleti joga volna, más nevében szerződést köt, és eljárását az, akinek nevében eljárt, nem hagyja jóvá, köteles a vele szerződő félnek a szerződés megkötéséből eredő kárát megtéríteni. A bíróság azonban a szerződés megkötéséből eredő kár megtérítése alól mentesítheti, különösen, ha korábban képviselő volt, és képviseleti jogának megszűnéséről a szerződéskötéskor hibáján kívül nem tudott.
(2) A rosszhiszemű álképviselő teljes kártérítéssel tartozik.
(3) A képviselő nem járhat el, ha a szemben álló vagy ellentétesen érdekelt fél ő maga vagy olyan személy, akit ugyancsak ő képvisel. Ha a képviselő jogi személy, a képviselt kifejezett engedélye alapján érdekellentét esetében is eljárhat.

Képviselni általában meghatalmazással lehet. A meghatalmazással a meghatalmazó feljogosítja a meghatalmazottat arra, hogy helyette és nevében akaratnyilatkozatot tegyen vagy elfogadjon. A meghatalmazás egyoldalú, címzett, ingyenes akaratnyilatkozat, amely nincs alakszerűséghez kötve, ahhoz azonban, hogy a meghatalmazásról hitelt érdemlően tudomást szerezzenek, írásbeli alakra van szükség.

A meghatalmazás
222. § Képviseleti jogot - a törvényen, a hatósági rendelkezésen és az alapszabályon alapuló képviseleten felül - a képviselőhöz, a másik félhez vagy az érdekelt hatósághoz intézett nyilatkozattal (meghatalmazás) lehet létesíteni.
223. § 
(2) A meghatalmazás eltérő kikötés hiányában visszavonásig érvényes; visszavonása jóhiszemű harmadik személy irányában csak akkor hatályos, ha azt vele közölték. A visszavonás jogáról érvényesen nem lehet lemondani.
(3) A meghatalmazás bármelyik fél halálával megszűnik.

IV.	A jogok gyakorlása és a kötelezettségek teljesítése

4. § (1) A polgári jogok gyakorlása és a kötelezettségek teljesítése során a felek a jóhiszeműség és tisztesség követelményének megfelelően, kölcsönösen együttműködve kötelesek eljárni.
(4) Ha ez a törvény szigorúbb követelményt nem támaszt, a polgári jogi viszonyokban úgy kell eljárni, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható. Saját felróható magatartására előnyök szerzése végett senki sem hivatkozhat. Aki maga sem úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható, a másik fél felróható magatartására hivatkozhat.
5. § (1) A törvény tiltja a joggal való visszaélést.
(2) Joggal való visszaélésnek minősül a jog gyakorlása, ha az a jog társadalmi rendeltetésével össze nem férő célra irányul, különösen ha a nemzetgazdaság megkárosítására, a személyek zaklatására, jogaik és törvényes érdekeik csorbítására vagy illetéktelen előnyök szerzésére vezetne.
(3) Ha a joggal való visszaélés jogszabály által megkívánt nyilatkozat megtagadásában áll, és ez a magatartás nyomós közérdeket vagy különös méltánylást érdemlő magánérdeket sért, a bíróság a fél jognyilatkozatát ítéletével pótolhatja, feltéve, hogy az érdeksérelem másképpen nem hárítható el. A jognyilatkozat pótlására különösen akkor kerülhet sor, ha a jognyilatkozat megtételét illetéktelen előny juttatásától tették függővé.
6. § A bíróság a kárnak egészben vagy részben való megtérítésére kötelezheti azt, akinek szándékos magatartása más jóhiszemű személyt alapos okkal olyan magatartásra indított, amelyből őt önhibáján kívül károsodás érte.
7. § (1) A törvényben biztosított jogok védelme az állam minden szervének kötelessége. Érvényesítésük - ha törvény másképpen nem rendelkezik - bírósági útra tartozik.
(2) Bírósági peres eljárás helyett a felek választottbírósági eljárást köthetnek ki, ha legalább a felek egyike gazdasági tevékenységgel hivatásszerűen foglalkozó személy, a jogvita e tevékenységével kapcsolatos, és a felek az eljárás tárgyáról szabadon rendelkezhetnek.

IV. A szerződés tárgya
1. Az adásvétel
365. § (1) Adásvételi szerződés alapján az eladó köteles a dolog tulajdonát a vevőre átruházni és a dolgot a vevő birtokába bocsátani, a vevő pedig köteles a vételárat megfizetni és a dolgot átvenni.

A szerződés tárgya, a szolgáltatás
A szolgáltatás a jogosult szerződéssel biztosított érdekét kielégítő magatartás, amelyet jogosult a kötelezettől követelhet, illetőleg amelyet a kötelezett a szerződés alapján tanúsítani köteles. A szerződés tárgya többnyire valamely vagyoni értékű szolgáltatás.

A szerződésben kötelezettségként szereplő szolgáltatások lehetnek fő- és mellékkötelezettségek. A főkötelezettségek az egész szerződésre rányomják bélyegüket; ezekben valósul meg a szerződés rendeltetése. A mellékkötelezettségek ezek velejárói, és bár nincsenek önálló szankciókkal ellátva, illetve önállóan nem kikényszeríthetők, megszegésük mégis szerződésszegésnek minősül.
A szolgáltatásokat többféle módon csoportosíthatjuk. 
l. Megkülönböztethetünk tevőleges és nem tevőleges szolgáltatásokat.
•	A tevőleges szolgáltatás lehet:
-	valaminek az adása (ezen belül is: dolog, pénz vagy jog átruházása);
-	valamely tevékenység kifejtése;
-	készenlét (a bizonyos körülmények bekövetkezte esetén való teljesítésre).
•	A nem tevőleges szolgáltatás lehet:
-	valamitől való tartózkodás;
-	valaminek a tűrése.
2.	Megkülönböztethetünk
•	egyszeri és
•	tartós vagy időszakonként visszatérő szolgáltatásokat.
3.	Megkülönböztethetünk egyedi, fajlagosan meghatározott, illetve zártfajú szolgáltatásokat (ezek a kategóriák a szolgáltatás
tárgyára vonatkoznak).
•	Egyedi szolgáltatásról akkor beszélhetünk, ha a szolgáltatás tárgyát úgy határozták meg, hogy a többi, esetleg hasonló dolgoktól megkülönböztetve, konkrétan megjelölték a dolgot, amivel teljesíteni kell. Ez azzal jár, hogy a szolgáltatás tárgya teljesen individualizálódik. Ha a tárgy elvész vagy megsemmisül, akkor a teljesítés lehetetlenné válik, és a kötelezett szabadul a kötelezettség alól.
•	  Fajlagos a szolgáltatás, ha a szolgáltatás tárgyát fajta és mennyiség szerint határozták meg. A szolgáltatás a fajta bármely egyedével teljesíthető, az egyedek a szolgáltatás előtt tetszés szerint kicserélhetők; csak a mennyiséget kell teljesíteni.
•	A zártfajú szolgáltatás a fajtán belül valamiféle korlátozást vagy szűkítést tartalmaz, akár személyi, akár mennyiségi, akár minőségi viszonylatban.
4.	Megkülönböztethetünk
•	osztható és
•	oszthatatlan szolgáltatásokat.
5.	Megkülönböztethetünk
•	személyhez kötött és
•	forgalmi jellegű szolgáltatásokat.
Fentieken kívül a szolgáltatás lehet feltételtől függő, amennyiben a felek megállapodnak, hogy csak egy bizonytalan jövőbeli esemény bekövetkeztekor teljesítenek (felfüggesztő feltétel), vagy éppen ellenkezőleg, az esemény bekövetkeztével a szerződést hatálytalannak tekintik (bontó feltétel). Időhatározástól függő szolgáltatásról beszélünk, ha felek a szerződés hatályának beálltát vagy megszűntét valamely időponthoz kötik.
A feltétel és időhatározás
228. § (1) Ha a felek a szerződés hatályának beálltát bizonytalan jövőbeni eseménytől tették függővé (felfüggesztő feltétel), a szerződés hatálya e feltétel bekövetkeztével áll be.
(2) Ha a felek a szerződés hatályának megszűntét tették bizonytalan jövőbeni eseménytől függővé (bontó feltétel), a feltétel bekövetkeztével a szerződés hatálya megszűnik.
(3) Az érthetetlen, ellentmondó, jogellenes vagy lehetetlen feltétel semmis; az ilyen feltétellel kötött szerződésre a részleges érvénytelenség szabályait (239. §) kell alkalmazni.
229. § (1) Amíg a feltétel bekövetkezése függőben van, egyik fél sem tehet semmit, ami a feltétel bekövetkezése, illetőleg meghiúsulása esetére a másik fél jogát csorbítja vagy meghiúsítja. Ez a szabály harmadik személy jóhiszeműen és ellenérték fejében szerzett jogát nem érinti.
(2) A feltétel bekövetkezésére vagy meghiúsulására nem alapíthat jogot az, aki azt felróhatóan maga idézte elő.
(3) A feltételre vonatkozó szabályokat megfelelően alkalmazni kell arra az esetre is, ha a felek a szerződés hatályának beálltát vagy megszűntét valamely időponthoz kötötték.
Végül, a szolgáltatás lehet vagylagos is, ha két vagy több szolgáltatást úgy jelölnek meg, hogy valamelyik fél meghatározhatja, melyik legyen azok közül a teljesítendő.

A vagylagos szolgáltatás
230. § (1) Ha a felek a szerződés tárgyaként több szolgáltatást úgy jelöltek meg, hogy a szolgáltatások közül választani lehet, a választás joga - ha jogszabály kivételt nem tesz - a kötelezettet illeti. A kötelezettnek ez a joga a bírósági határozattal kitűzött teljesítési határidő elteltével a jogosultra száll át.
(2) Ha a jogosult választhatna, de a választással késedelembe esik, e joga a kötelezettre száll át.
V.	A szerződés teljesítése
A szerződés a szerződésszerű teljesítéssel tölti be célját, a jogosult érdek kielégítését. A szerződést a megfelelő helyen és időben, a szerződés tartalma, azaz a megállapított mennyiség, minőség és választék szerint kell teljesíteni. A teljesítéssel a kárveszély a jogosultra száll át.
Előfordul, hogy a teljesítés kötelezett helyett harmadik személy részéről, illetőleg jogosult helyett harmadik személy kezéhez történik. Ha a teljesítést a kötelezett helyett egy harmadik személy ajánlja fel, akkor azt a jogosult köteles elfogadni, feltéve, hogy ehhez a kötelezett hozzájárult, és a szolgáltatás nincs személyhez kötve. Ha a kötelezett nem a jogosult kezéhez teljesít, hanem egy harmadik személynek, akkor a kétszeri fizetés veszélyének teszi ki magát. Ez alól kivétel, ha a kötelezett a jogosult képviselője részére teljesít, valamint, ha a harmadik személynek való teljesítést a jogosult utólag jóváhagyja.
Más kezéhez való teljesítésnek minősül a bírói letétbe történő teljesítés is, amikor a szolgáltatás tárgyát a bíróságnál letétbe helyezik a jogosult javára. Bírói letétbe csak pénzt, értékpapírt vagy más okiratot lehet helyezni. Bírói letétellel való teljesítésre jogosult a kötelezett akkor, ha a jogosult személye bizonytalan, a jogosult lakóhelye megváltozott és nem ismert, vagy a jogosult késedelembe esik és nem hajlandó átvenni a teljesítést. A kötelezett bírói letétbe köteles teljesíteni akkor, ha a követelést lefoglalták, vagy a követelés el van zálogosítva.
Ha két személy kölcsönösen tartozik egymásnak bizonyos szolgáltatással, akkor - további feltételek megléte esetén - szükségtelen, hogy mindkettő a teljes tartozását kiegyenlítse. Ebben az esetben a szemben álló kötelezettségek megszüntethetek azáltal, hogy a követeléseket a közöttük fennálló értékkülönbözet kiegyenlítésével elszámolják egymással. Ez az ügylet beszámítással megy végbe. A beszámítás a kötelezett jogosulthoz címzett egyoldalú jognyilatkozata, amelyben közli, hogy kötelezettségének megszüntetése (tartozásának elengedése) fejében megszünteti a jogosulttal szemben fennálló követelését. Beszámításnak csak akkor van helye, ha a szemben álló követelések egyneműek és lejártak.
A teljesítés
277. § (1) A szerződéseket tartalmuknak megfelelően, a megszabott helyen és időben, a megállapított mennyiség, minőség és választék szerint kell teljesíteni. A szolgáltatásnak a teljesítés időpontjában
a) alkalmasnak kell lennie azokra a célokra, amelyekre más, azonos fajtájú szolgáltatásokat rendszerint használnak, és
b) rendelkeznie kell azzal a minőséggel, illetve nyújtania kell azt a teljesítményt, amely azonos fajtájú szolgáltatásoknál szokásos, és amelyet a jogosult elvárhat, figyelembe véve a szolgáltatás természetét, valamint a kötelezettnek, a gyártónak, az importálónak vagy ezek képviselőjének a szolgáltatás konkrét tulajdonságaira vonatkozó - különösen reklámban vagy az áru címkéjén megjelenő - nyilvános kijelentését, és
c) alkalmasnak kell lennie a jogosult által meghatározott célra, ha azt a jogosult a szerződéskötés időpontjában a kötelezett tudomására hozta, és abba a kötelezett beleegyezett, valamint
d) rendelkeznie kell a kötelezett által adott leírásban szereplő, és az általa a jogosultnak mintaként bemutatott szolgáltatásban lévő tulajdonságokkal.
(2) A szolgáltatásnak nem kell megfelelnie az (1) bekezdés b) pontjában említett nyilvános kijelentésnek, ha a kötelezett bizonyítja, hogy
a) a nyilvános kijelentést nem ismerte, és azt nem is kellett ismernie, vagy
b) a nyilvános kijelentést a szerződéskötés időpontjáig már megfelelő módon helyesbítették, vagy
c) a nyilvános kijelentés a jogosult szerződéskötési elhatározását nem befolyásolhatta.
(3) Az (1) bekezdés b) pontjának alkalmazásában gyártónak minősül az a személy is, aki a dolgon elhelyezett nevével, védjegyével vagy egyéb megkülönböztető jelzés alkalmazásával önmagát gyártóként tünteti fel.
(4) A felek a szerződés teljesítésében együttműködésre kötelesek. A kötelezettnek a szerződés teljesítése érdekében úgy kell eljárnia, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható, a jogosultnak pedig ugyanilyen módon elő kell segítenie a teljesítést.
(5) A felek a szerződés teljesítését érintő minden lényeges körülményről kötelesek egymást tájékoztatni.
(6) A kötelezett, dolog szolgáltatására irányuló szerződés esetén, köteles a dolgot - a jogszabályok rendelkezéseinek és a szakmai szokásoknak megfelelően - azonosításra alkalmas jelzéssel ellátni és a dologról a rendeltetésszerű használathoz, a felhasználáshoz szükséges tájékoztatást megadni. Ha a kötelezett gazdálkodó szervezet, a dolog minőségének tanúsítására is köteles.
VI.	A szerződések teljesítés nélküli megszüntetése
A szerződések jogosult kielégítése nélküli megszüntetése történhet a felek akaratából, illetve egyéb okból.
1. A szerződés megszüntetése a felek akaratából
Ha a felek közösen jutnak arra az elhatározásra, hogy felszámolják jogviszonyukat, erről megállapodhatnak egy újabb szerződésben. Az un. megszüntető szerződés a felek kétoldalú nyilatkozata, amellyel a jövőre nézve (ex nunc hatállyal) megszüntetik a korábban létrejött szerződésüket. A megszüntetés hatályának beálltáig esedékes szolgáltatásokat teljesíteni kell, az ellenérték nélkül maradt szolgáltatások visszajárnak.

Ha a felek, szintén kétoldalú nyilatkozatban, úgy állapodnak meg, hogy jogviszonyukat az eredeti szerződés megkötésének időpontjára visszamenőleg (ex tunc hatállyal) számolják fel, akkor felbontó szerződésről beszélünk. Ha a felek a szerződés felbontásában állapodtak meg, a szerződés alapján korábban teljesített minden szolgáltatást vissza kell adni, és olyan helyzetet kell teremteni, mintha a szerződést meg sem kötötték volna. Ebben az esetben tehát az eredeti állapot helyreállításáról van szó. A jogviszonyok jelentős részénél - például amikor a szolgáltatást a másik fél már felhasználta, vagy amikor a természetbeni helyreállítás súlyos károsodást idézne elő - a szerződést nem lehet felbontani; ilyen esetekben csak megszüntető szerződésre kerülhet sor. 

Felmondásnak nevezzük, ha a szerződést az egyik fél szünteti meg, mégpedig a jövőre nézve. Felmondási jogot a törvény olyan jogviszonyok esetén biztosít, ahol a felek tartós jogviszonyban állnak, és a szerződést határozatlan időre kötötték. Rendes felmondás esetében a felmondás jogát gyakorló félnek általában felmondási időt kell kitöltenie, annak érdekében, hogy a felmondási idő alatt a másik fél új szerződő partnerről gondoskodhasson. A feleket megilletheti a rendkívüli felmondás joga is, amelynek előfeltétele a másik fél súlyos szerződésszegése. A rendkívüli felmondás általában azonnali hatályú, és ezt a jogot mind a határozatlan, mind a határozott időre szóló szerződések esetében lehet alkalmazni.

A szerződés megkötésének időpontjára visszaható hatályú, egyoldalú szerződésmegszüntetést elállásnak nevezzük. Elállást többnyire csak súlyos szerződésszegés vagy a szerződés teljesítését súlyosan veszélyeztető magatartás esetén lehet alkalmazni. Az elállás jogkövetkezményeként az eredeti állapotot kell helyreállítani, mintha a szerződést meg sem kötötték volna, azaz a már kapott szolgáltatásokat maradéktalanul vissza kell szolgáltatni. Az elállási jog alapulhat szerződésen és jogszabályon. A különbségtételnek jogi jelentősége van, mert nem gyakorolhatja a szerződésen alapuló elállási jogát az a fél, aki a kapott szolgáltatást nem, vagy csak tetemesen csökkentett értéken tudja visszaszolgáltatni.

Ha az elállási jog gyakorlását a felek szerződésben kötik ki, e jog gyakorlásának ellenértékeként bánatpénzt köthetnek ki. A bánatpénz kártalanítási általány, és arra szolgál, hogy az elállás folytán a másik félnél felmerült károkat fedezze. Ebből az következik, hogy a bánatpénzt meghaladó károk megtérítésére nincs lehetőség. Bánatpénzre még akkor is jogosult a másik fél, ha az elállás számára nem is okozott kárt. A gazdasági forgalomban - különösen a versenytárgyalások esetében - a bánatpénz egyre nagyobb jelentőségre tesz szert.

2. A szerződés megszűnése egyéb okból
A szerződést megszüntetheti hatósági rendelkezés, halál, illetve az un. confusio,

Hatósági rendelkezés csak egészen kivételesen szüntethet meg szerződést, különösebb gyakorlati jelentősége nincs. Valamelyik fél halála is ritkán szünteti meg a szerződést. Ez csak akkor következik be, ha nincs jogutód, vagy ha a szerződés személyes szolgáltatáson (például egy művészi alkotás elkészítésén) alapult.
Abban az esetben, ha a kötelezett és a jogosult személye ugyanaz lesz (pl. öröklés vagy jogi személyek egyesülése esetén), a szerződés megszűnik. A tartozás és a követelés egy kézben történő egyesülését nevezzük confusiónak.
VII.	A szerződésszegések fajtái, esetcsoportjai:
1.	Ha a kötelezett nem teljesít a szerződében meghatározott határidőn belül, beáll a kötelezett késedelme.
2.	Az is a szerződésszegések körébe sorolható, ha a kötelezett a teljesítést véglegesen megtagadja.
3.	Ha a jogosult nem fogadja el a szerződésszerűen felajánlott teljesítést, vagy elmulasztja azokat az intézkedéseket, amelyek a kötelezett szerződésszerű teljesítéséhez szükségesek, a jogosult  késedelme következik be.
4.	Ha a szolgáltatás egyébként nem szerződésszerű, vagy a teljesítés során a jogosultnak kárt okoznak, hibás teljesítés következik be.
5.	Ha a teljesítés valamilyen okból lehetetlenné válik, például a tárgya megsemmisül, a szerződés lehetetlenül.
1. A kötelezett késedelme
A késedelem a szolgáltatás időleges nem teljesítése. Ha a kötelezett a lejáratkor nem teljesít, de nem tagadja meg véglegesen a teljesítést, és az nem is vált lehetetlenné, akkor késedelembe kerül. A késedelem beáll:
•	ha a szerződésből vagy a szolgáltatás rendeltetéséből kétségkívül megállapítható teljesítési határnap, illetőleg határidő eredménytelenül eltelt;
•	ha teljesítési határidő nincs meghatározva, és a jogosult eredménytelenül szólítja fel a kötelezettet teljesítésre.
Nem következik be a késedelem, ha a felek a határidő lejárta előtt annak meghosszabbításában egyeztek meg, vagy ha egyidejűleg a jogosult is késedelemben van. A jogosult és a kötelezett egyidejű késedelme ugyanis kizárt.
Megszűnik a késedelem, ha a kötelezett szerződésszerűen teljesít vagy felajánlja a szerződésszerű teljesítést, ha a határidő lejárta után a jogosulttól haladékot kap a teljesítésre, vagy ha a kötelezett a teljesítést utólag végleg megtagadja.
A késedelem objektív esetei függetlenek a felróhatóságtól. Az objektív késedelem jogkövetkezményei a következők: a jogosult továbbra is követelheti a teljesítést, vagy elállhat a szerződéstől, A jogosult késedelem címén csak a törvényben meghatározott esetekben állhat el a szerződéstől, ha igazolja, hogy a továbbiakban már nem áll érdekében a szerződés teljesítése. Minthogy a szerződés a jogosult érdekeinek kielégítésére hivatott, a jogosult érdekmúlása esetében ésszerű biztosítani az elállás lehetőségét. Elállhat akkor is, ha a szerződésben késedelem esetére kikötötte az elállás jogát, vagy ha nem kötöttek ki fix határidőt, de a teljesítésre póthatáridőt tűztek ki, és az eredménytelenül telt el.
Az objektív késedelem jogkövetkezménye az is, hogy a pénztartozás után kamat jár. A kamat általában mindenfajta pénztartozás után jár, akkor is, ha a követelés eredetileg kamatmentes volt. Kártérítés-fizetési kötelezettség esetén a kártérítési összeg után is kamatot kell fizetni, hiszen a teljesítés kártérítés esetén is nyomban esedékes. A késedelmi kamat nem kifejezetten szankciójellegű intézkedés, hanem a jogalap nélkül használt pénz használati díjának megtérítésére szolgál.
Ha a kötelezett nem tudja kimenteni a késedelmét, azaz az neki felróható okból következett be, a fenti jogkövetkezményeken túl kártérítéssel is tartozik a késedelemmel okozott kárért. Ha a felróható késedelem ideje alatt kár keletkezik a szolgáltatás tárgyában, akkor közömbös, hogy maga a károsodás felróható-e a kötelezettnek. A felelősség megalapozásához önmagában elegendő, hogy a késedelem neki felróható, és ezzel mintegy okozójává válik a késedelem ideje alatt nála bekövetkezett károsodásnak is. A kötelezett ilyenkor kizárólag azzal védekezhet, hogy a kár mindenképpen, a késedelem nélkül is bekövetkezett volna.

A kötelezett késedelme
298. § A kötelezett késedelembe esik,
a) ha a szerződésben megállapított vagy a szolgáltatás rendeltetéséből kétségtelenül megállapítható teljesítési idő eredménytelenül eltelt;
b) más esetekben, ha kötelezettségét a jogosult felszólítására nem teljesíti.
299. § (1) A kötelezett köteles megtéríteni a jogosultnak a késedelemből eredő kárát, kivéve ha bizonyítja, hogy a késedelem elhárítása érdekében úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható.
(2) Ha a kötelezett késedelmét kimenteni nem tudja, felelős a szolgáltatás tárgyában a késedelem ideje alatt bekövetkezett minden kárért, kivéve ha bizonyítja, hogy az késedelem hiányában is bekövetkezett volna.
300. § (1) A jogosult - függetlenül attól, hogy a kötelezett késedelmét kimentette-e - követelheti a teljesítést, vagy ha ez többé nem áll érdekében, elállhat a szerződéstől.
(2) Nincs szükség a teljesítéshez fűződő érdek megszűnésének bizonyítására, ha a szerződést a felek megállapodásánál vagy a szolgáltatás felismerhető rendeltetésénél fogva meghatározott időpontban - és nem máskor - kellett volna teljesíteni, vagy ha a jogosult az utólagos teljesítésre megfelelő határidőt szabott, és az is eredménytelenül telt el.
(3)
301. § (1) Pénztartozás esetében - ha jogszabály eltérően nem rendelkezik - a kötelezett a késedelembe esés időpontjától kezdve akkor is köteles a késedelemmel érintett naptári félévet megelőző utolsó napon érvényes jegybanki alapkamattal megegyező mértékű kamatot fizetni, ha a tartozás egyébként kamatmentes. A kamatfizetési kötelezettség akkor is beáll, ha a kötelezett késedelmét kimenti.
(2) Az államháztartás alrendszereiben harmadik személyekkel szemben vállalt vagy az alrendszereket egyébként harmadik személyekkel szemben terhelő fizetési kötelezettség késedelmes teljesítése esetén a késedelmi kamat tekintetében is alkalmazni kell a kamatfizetés mellőzésére vagy a törvényesnél alacsonyabb mértékű kamatfizetésre irányuló szerződési kikötés semmisségére vonatkozó rendelkezést.
(3) Ha a jogosultnak a késedelembe esés időpontjáig kamat jogszabály vagy szerződés alapján jár, a kötelezett a késedelembe esés időpontjától e kamaton felül - ha jogszabály eltérően nem rendelkezik - a késedelemmel érintett naptári félévet megelőző utolsó napon érvényes jegybanki alapkamat egyharmadával megegyező mértékű kamatot, de összességében legalább az (1) bekezdésben meghatározott kamatot köteles megfizetni.
(4) A felek által túlzott mértékben megállapított késedelmi kamatot a bíróság mérsékelheti.
(5) A jogosult követelheti a késedelmi kamatot meghaladó kárát.
301/A. § (1) Gazdálkodó szervezetek között a késedelmi kamatra vonatkozó szabályokat az e §-ban foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) A késedelmi kamat mértéke a késedelemmel érintett naptári félévet megelőző utolsó napon érvényes jegybanki alapkamat hét százalékkal növelt összege.
(3) A kamatfizetési kötelezettség a jogosult fizetési felszólításának (számlájának) kézhezvételétől számított harminc nap elteltétől esedékes, illetve a jogosult teljesítésétől számított harminc nap elteltétől, ha a jogosult fizetési felszólításának (számlájának) kézhezvétele a jogosult teljesítését megelőzte, vagy a kézhezvétel időpontja nem állapítható meg.
(4) A késedelmi kamat mértékét vagy esedékességét a (2) és (3) bekezdésben foglaltaktól eltérően, a jóhiszeműség és tisztesség követelményének megsértésével egyoldalúan és indokolatlanul a jogosult hátrányára megállapító szerződési kikötést a jogosult megtámadhatja.
(5) Az általános szerződési feltételként a szerződés részévé váló, a (4) bekezdés szerinti kikötést a külön jogszabályban meghatározott szervezet is megtámadhatja a bíróság előtt. A megtámadás alapossága esetén a bíróság a kikötés érvénytelenségét a kikötés alkalmazójával szerződő valamennyi félre kiterjedő hatállyal megállapítja. Az érvénytelenség megállapítása nem érinti azokat a szerződéseket, amelyeket a megtámadásig már teljesítettek.
(6) A külön jogszabályban meghatározott szervezet kérheti továbbá az olyan, a (4) bekezdés szerinti általános szerződési feltétel tisztességtelenségének megállapítását, amelyet szerződéskötések céljából határoztak meg és tettek nyilvánosan megismerhetővé, akkor is, ha az érintett feltétel még nem került alkalmazásra. A bíróság a sérelmes általános szerződési feltétel tisztességtelenségének megállapítása esetén eltiltja a nyilvánosságra hozót a feltétel alkalmazásától.
(7) A (2) és (3) bekezdésben foglaltaktól jogszabály csak a jogosult javára térhet el.
(8) A felek által a (2) bekezdésben meghatározotthoz képest túlzottan alacsony mértékben megállapított késedelmi kamatot, továbbá a késedelmi kamat esedékességének a (3) bekezdésben meghatározottól eltérően megállapított időpontját a bíróság megváltoztathatja, kivéve, ha a törvény rendelkezéseitől való eltérést a szerződéskötéskor fennálló körülmények indokolták.
2.	A teljesítés megtagadása
Ha a kötelezett a teljesítést jogos ok nélkül megtagadja, késedelembe esik. A jogosult a teljesítést mindaddig követelheti, ameddig a kötelezett ki nem jelenti, hogy egyáltalán nem hajlandó teljesíteni. Természetesen végrehajtással ilyen esetben is rá lehet kényszeríteni a kötelezettet a teljesítésre, de a jogosultnak arra is lehetősége nyílik, hogy a teljesítés kikövetelése helyett a szerződést felbontsa, és a szerződésszegésből eredő kárért kártérítést követeljen.
3.	A jogosult késedelme
A jogosult késedelméhez vezet:
•	a szerződésszerűen felajánlott teljesítés visszautasítása. A késedelem azonban csak akkor áll be, ha a felajánlott teljesítés szerződésszerű lett volna, a teljesítési helyen és a szerződésben megállapított módon ment volna végbe. azoknak az intézkedéseknek vagy  nyilatkozatoknak az elmulasztása, amelyek megtétele szükséges lett volna a kötelezett
szerződésszerű teljesítéséhez.
•	a nyugta kiállításának, illetve a tartozásról kiállított okirat visszaadásának megtagadása

A jogosult objektív késedelméhez az alábbi jogkövetkezmények fűződnek:
A jogosult továbbra is köteles lesz a szerződésszerű magatartásra, a kötelezettet pedig megilleti az a jog, hogy ha a szolgáltatás tárgya erre alkalmas, bírói letéttel teljesítsen. A kötelezett késedelme nem állhat be, illetőleg ha már beállott, a jogosult késedelmének ideje alatt szünetel.
•	Ha a vevő vagy megrendelő a dolog átvételével késedelembe esik, és a késedelem ideje alatt a dolgot az eladónál olyan kár éri, amelyért senki felelősséggel nem tartozik, ez a kár a késedelmes jogosultat terheli. Ez azt jelenti, hogy a jogosult késedelembe esésével reá száll át a kárveszély, és így teljes ellenszolgáltatással tartozik, de semminemű kártérítést nem követelhet.
•	A jogosultnak meg kell térítenie azokat a költségeket, amelyek a kötelezett terhére annak következtében merültek fel, hogy a
kötelezett a szolgáltatás tárgyát a teljesítés felkínálása után is őrizni volt kénytelen.
•	A pénztartozás után a jogosult késedelmének ideje alatt kamat akkor sem jár, ha a szerződés kamatkikötést tartalmazott.

A jogosult felróható késedelme esetén a fentieken kívül köteles megtéríteni mindazt a kárt, amely a kötelezettet a jogosult késedelme folytán érte.

A jogosult késedelme
302. § A jogosult késedelembe esik, ha
a) a szerződésszerűen felajánlott teljesítést nem fogadja el;
b) elmulasztja azokat az intézkedéseket vagy nyilatkozatokat, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a kötelezett megfelelően teljesíteni tudjon;
c) a nyugtát nem állítja ki, illetőleg az értékpapírt nem adja vissza.
303. § (1) A jogosult köteles megtéríteni a kötelezettnek a késedelemből eredő kárát, kivéve ha bizonyítja, hogy a késedelem elhárítása érdekében úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható.
(2) A jogosult - függetlenül attól, hogy késedelmét kimentette-e -
a) köteles a kötelezett felelős őrzéséből eredő költségeket megtéríteni;
b) éppúgy viseli a dolog megsemmisülésének, elveszésének vagy megrongálódásának veszélyét, mintha a teljesítést elfogadta volna;
c) késedelme idejére kamatot nem követelhet.
(3) A jogosult késedelme a kötelezett egyidejű késedelmét kizárja.
304. § A jogosult késedelmére vonatkozó szabályokat kell alkalmazni akkor is, ha a szolgáltatás fajta és mennyiség szerint volt meghatározva, de a felek a teljesítésre szánt dolgokat megjelölték, vagy a többi hasonló dologtól a jogosult részére elkülönítették.

4. A hibás teljesítés
A hibás teljesítés fő esetei:
•	minőségileg hibás teljesítés;
•	hiányos, mennyiségileg hibás teljesítés;
•	aliud szolgáltatás: egészen más dolog szolgáltatása, mint ami a szerződésben szerepelt;
•	(meghatározott esetekben) a veszélyekre való felhívás vagy a használati utasítás átadásának elmulasztása;
•	jogilag hibás teljesítés, azaz a jogosult nem szerzi meg mind azokat a jogosultságokat, amelyek őt a szerződés jogcímén megilletnék.

Hibás teljesítés esetén a szerződési érdek megsérül, ha a teljesítés nem rendelkezik a törvényben megkívánt vagy a szerződésben előírt kellékekkel. A törvényben előírt legfontosabb általános kellék az, hogy a szolgáltatás alkalmas legyen a jogosult szerződéssel biztosított érdekének kielégítésére, illetve a szolgáltatás tárgya alkalmas legyen a rendeltetésszerű használatra. Visszterhes szerződésekben a szerződési érdek objektív megsértése esetén a kötelezettet szavatosság terheli, felróható hibás teljesítés esetén pedig kártérítéssel is tartozik. A szavatosság kellékszavatosság vagy jogszavatosság aszerint, hogy a szolgáltatás természetileg vagy jogilag hibás-e.

A kellékszavatosság a kötelezett helytállását jelenti a visszterhes szerződésekhez fűződő szerződési érdek objektív megsértése esetén: a kötelezett szavatol azért, hogy a szolgáltatás a teljesítéskor rendelkezik a törvényes és a szerződésben kikötött feltételekkel. Miután neki ezeket a kellékeket biztosítania kell, magáért az eredményért áll helyt, és szavatossága független eljárásának felróhatóságától. Ha a szolgáltatás valamilyen vonatkozásban nem felel meg a törvényes és/vagy a szerződésszerű követelményeknek, és hiányos a teljesítés, azt vagy hiánytalanná kell tenni, vagy a szolgáltatás és ellenszolgáltatás egyensúlyát kell helyreállítani, vagy a szerződéses viszonyt kell felszámolni. A szavatosság feltétlen helytállást jelent, amely alól a kötelezett csak akkor mentesül, ha bizonyítja, hogy a kellékhiba olyan okból keletkezett, amely a szolgáltatás időpontjában vagy az azt megelőző időben még nem állt fenn, vagy hogy a jogosult a szerződéskötéskor, illetve a szolgáltatás idején már tudott a kellékhibáról és azt nem kifogásolta. Nem kifogásolhatja a hibás teljesítést, aki leértékelt árucikket vagy olyan cikket vásárol, amelynek az ellenértékéből nyilvánvaló, hogy a szolgáltatás nem mentes minden hibától. A kötelezettet csak visszterhes szerződés esetén terheli szavatosság.

Szavatossági hiba esetén a jogosultat megillető szavatossági jogok aszerint alakulnak, hogy a szolgáltatás tárgyát egyedileg vagy fajlagosan határozták-e meg, illetőleg, hogy a hiba milyen jelentős. A szavatossági jogok a következők:
•   kicserélés vagy az ellenérték megfelelő csökkentése, 
•	ha a szolgáltatás tárgya a rendeltetésszerű használatra alkalmatlan, vagy megfelelően ki sem javítható, illetőleg a kijavítás aránytalan költségekkel járna vagy azt a kötelezett nem vállalja; az ellenérték megfelelő csökkentése vagy elállás.

A szavatosság a szerződési érdeket sértő, objektív hibás teljesítés szankciója. A szerződési érdeket sértő, felróható hibás teljesítés
szankciója a kártérítés. A kártérítési igényt azonban csak a szavatossági határidőn belül lehet érvényesíteni.
A hibás teljesítésnek lehetnek különleges, szerződésen alapuló szankciói is, amelyek igen hatékonyan biztosítják a hibamentes teljesítést. Ilyen különleges szankciót biztosít a (szerződést biztosító mellékkötelezettségek között már említett) jótállás, azaz a hibás teljesítésért való feltétlen helytállás elvállalása meghatározott időre. A jótállás elvállalása megállapodással vagy a kötelezett egyoldalú nyilatkozatával (többnyire a termékkel együtt átadott írásbeli jótállási nyilatkozattal) megy végbe. A kereskedelmi vállaltokra vagy gyártó cégekre gyakran jogszabály ró jótállási kötelezettséget. A hibátlan teljesítésért elvállalt jótállás esetén, ellenkező rendelkezések hiányában, a jogosult a szavatossági jogokon kívül kártérítési igénnyel is élhet.

A hibás teljesítés
305. § (1) Olyan szerződés alapján, amelyben a felek kölcsönös szolgáltatásokkal tartoznak, a kötelezett hibásan teljesít, ha a szolgáltatott dolog a teljesítés időpontjában nem felel meg a jogszabályban vagy a szerződésben meghatározott tulajdonságoknak.
(2) Hibás teljesítésnek minősül a szolgáltatott dolog szakszerűtlen összeszerelése is, ha a szerelés szerződéses kötelezettség, és azt a kötelezett vagy olyan személy végezte el, akinek magatartásáért a kötelezett felelős. A kötelezett felel akkor is, ha a szolgáltatott dolog összeszerelését a szerződésnek megfelelően a jogosult végezte el, és a szakszerűtlen összeszerelés a használati útmutató hibájára vezethető vissza. Fogyasztói szerződésben semmis az a kikötés, amely e rendelkezésektől a fogyasztó hátrányára tér el.
(3) A kötelezett a hibás teljesítésért felelősséggel tartozik (kellékszavatosság).
305/A. § (1) Ha a jogosult a hibát a szerződéskötés időpontjában ismerte, vagy azt ismernie kellett, a kötelezett mentesül a szavatossági felelősség alól. Mentesül a kötelezett a szavatossági felelősség alól akkor is, ha a hiba a jogosult által adott anyag hibájára vezethető vissza, feltéve, hogy az anyag alkalmatlanságára a jogosultat figyelmeztette.
(2) Fogyasztói szerződés esetében az ellenkező bizonyításáig vélelmezni kell, hogy a teljesítést követő hat hónapon belül felismert hiba már a teljesítés időpontjában megvolt, kivéve, ha e vélelem a dolog természetével vagy a hiba jellegével összeegyeztethetetlen. A felek ettől eltérő megállapodása semmis.
306. § (1) Hibás teljesítés esetén a jogosult
a) elsősorban - választása szerint - kijavítást vagy kicserélést követelhet, kivéve, ha a választott szavatossági igény teljesítése lehetetlen, vagy ha az a kötelezettnek a másik szavatossági igény teljesítésével összehasonlítva aránytalan többletköltséget eredményezne, figyelembe véve a szolgáltatott dolog hibátlan állapotban képviselt értékét, a szerződésszegés súlyát, és a szavatossági jog teljesítésével a jogosultnak okozott kényelmetlenséget;
b) ha sem kijavításra, sem kicserélésre nincs joga, vagy ha a kötelezett a kijavítást, illetve a kicserélést nem vállalta, vagy e kötelezettségének a (2) bekezdésben írt feltételekkel nem tud eleget tenni - választása szerint - megfelelő árleszállítást igényelhet vagy elállhat a szerződéstől. Jelentéktelen hiba miatt elállásnak nincs helye.
(2) A kijavítást vagy kicserélést - a dolog tulajdonságaira és a jogosult által elvárható rendeltetésére figyelemmel - megfelelő határidőn belül, a jogosultnak okozott jelentős kényelmetlenség nélkül kell elvégezni.
(3) Ha a kötelezett a dolog kijavítását megfelelő határidőre nem vállalja, vagy nem végzi el, a jogosult a hibát a kötelezett költségére maga kijavíthatja vagy mással kijavíttathatja.
(4) A jogosult a kijavításig vagy kicserélésig az ellenszolgáltatás arányos részét visszatarthatja.
(5) Fogyasztói szerződésben semmis az a kikötés, amely a szavatossági jogoknak a törvényben meghatározott sorrendjétől a fogyasztó hátrányára tér el.
306/A. § A jogosult a választott szavatossági jogáról másikra térhet át. Az áttéréssel okozott kárt köteles a kötelezettnek megtéríteni, kivéve, ha az áttérésre a kötelezett magatartása adott okot, vagy az áttérés egyébként indokolt volt.
307. § (1) A jogosult a hiba felfedezése után a körülmények által lehetővé tett legrövidebb időn belül köteles kifogását a kötelezettel közölni.
(2) Fogyasztói szerződés esetében a hiba felfedezésétől számított két hónapon belül közölt kifogást kellő időben közöltnek kell tekinteni. A felek ettől eltérő megállapodása semmis.
(3) A közlés késedelméből eredő kárért a jogosult felelős.
308. § (1) A jogosult a teljesítés időpontjától számított hat hónapos elévülési határidő alatt érvényesítheti szavatossági jogait. Ha a dolog használhatóságának legkisebb időtartamát hatósági előírás vagy kötelező műszaki előírás határozza meg (kötelező alkalmassági idő), és ez hat hónapnál rövidebb, az igény érvényesítésére ez a határidő irányadó.
(2) Ha a szerződés állat szolgáltatására irányul, a szavatossági igény a teljesítéstől számított hatvan nap alatt évül el.
(3) Nem számít bele az elévülési időbe a kijavítási időnek az a része, amely alatt a jogosult a dolgot nem tudja rendeltetésszerűen használni. A szavatossági jog érvényesíthetőségének határideje a dolognak vagy jelentősebb részének kicserélése (kijavítása) esetén a kicserélt (kijavított) dologra (dologrészre), valamint a kijavítás következményeként jelentkező hiba tekintetében újból kezdődik.
(4) Fogyasztói szerződés esetében a fogyasztó - az (1)-(2) bekezdéstől eltérően - a teljesítés időpontjától számított kétéves elévülési határidő alatt érvényesítheti szavatossági igényét. Az ennél rövidebb elévülési határidőt megállapító kikötés semmis. Ha a fogyasztói szerződés tárgya használt dolog, a felek rövidebb határidőben is megállapodhatnak, egy évnél rövidebb elévülési határidő azonban ebben az esetben sem köthető ki.
308/A. § (1) Ha a jogosult igényét menthető okból nem tudja érvényesíteni, így különösen, ha a hiba a jellegénél vagy a dolog természeténél fogva a 308. §-ban meghatározott határidőn belül nem volt felismerhető, a szavatossági jogok érvényesítésének határideje a teljesítés időpontjától számított egy év, tartós használatra rendelt dolog esetében három év. Ha a kötelező alkalmassági idő három évnél hosszabb, az igény érvényesítésére ez a határidő az irányadó. E határidők elmulasztása jogvesztéssel jár.
(2) Fogyasztói szerződésben az (1) bekezdésben megállapított hároméves határidőnél rövidebb határidő kikötése semmis.
308/B. § A szavatossági igényt a szolgáltatott dolog minden olyan hibája miatt határidőben érvényesítettnek kell tekinteni, amely a megjelölt kellékhiányt előidézte. Ha azonban a jogosult a szavatossági igényét csak a dolognak - a megjelölt hiba szempontjából - elkülöníthető része tekintetében érvényesíti, a szavatossági igény a dolog egyéb részeire nem minősül érvényesítettnek.
308/C. § A szavatossági jogok az ugyanabból a jogalapból eredő követeléssel szemben kifogásként a határidők eltelte után is érvényesíthetők.
309. § (1) A szavatossági kötelezettség teljesítésével és a szerződésszerű állapot megteremtésével kapcsolatos költségek - ideértve különösen az anyag-, munka- és továbbítási költségeket - a kötelezettet terhelik. Fogyasztói szerződés esetében a felek ettől eltérő megállapodása semmis.
(2) Kicserélés vagy elállás esetén a jogosult nem köteles a dolognak azt az értékcsökkenését megtéríteni, amely a rendeltetésszerű használat következménye.
310. § Szavatossági jogainak érvényesítésén kívül a jogosult a hibás teljesítésből eredő kárának megtérítését is követelheti a kártérítés szabályai szerint.
311. § (1) Ha a fogyasztói szerződés hibás teljesítésének oka a kötelezettel szerződő harmadik személy (előző kötelezett) hibás teljesítése, a fogyasztói szerződés kötelezettje követelheti az előző kötelezettől a hibás teljesítés miatt támasztott fogyasztói igények kielégítése költségeinek a megtérítését, feltéve, hogy a minőség megvizsgálására vonatkozó kötelezettségének eleget tett.
(2) A fogyasztói szerződés kötelezettje az (1) bekezdés szerinti igényét a fogyasztó igényének kielégítésétől számított hatvannapos elévülési határidő alatt érvényesítheti. Az igény az előző kötelezett teljesítése időpontjától számított legfeljebb öt évig érvényesíthető; e határidő elmulasztása jogvesztéssel jár.
(3) Az (1) bekezdés szerinti igényt az előző kötelezett is érvényesítheti a vele szerződő előző kötelezettel szemben, a (2) bekezdésben meghatározott határidők megfelelő alkalmazásával.
311/A. § A hibás teljesítés jogkövetkezményeire vonatkozó szabályokat megfelelően alkalmazni kell akkor is, ha a kötelezettség nem dolog szolgáltatására irányul; ilyenkor a kicserélésen a szolgáltatás újbóli teljesítését kell érteni.
5. A lehetetlenülés
Ha a szolgáltatás valamely, a szerződés megkötése után bekövetkezett okból nem teljesíthető, a szerződés lehetetlenül. Ha a lehetetlenség oka már a szerződés megkötésekor is fennállott, akkor nem lehetetlenülésről, hanem lehetetlen szolgáltatás elvállalásáról van szó.
A szerződések lehetetlenülése az alábbi okokra vezethető vissza:
•	Fizikai lehetetlenülés áll fenn, ha a szolgáltatás tárgya megsemmisül, elpusztul vagy hozzáférhetetlenné válik. Ha a szolgáltatás tárgya egyedileg meghatározott dolog, amely kizárólage szerződés tárgyaként lett volna előállítva, akkor azt még egyszer nem kell előállítani. Fajlagosan meghatározott szolgáltatás esetében azonban, amikor a szolgáltatás tárgya nincs egyedileg meghatározva, nem lehet szó fizikai lehetetlenülésről, mert itt
az eredeti dolog helyett lehetséges egy másik ugyanolyannal teljesíteni.
•	Jogi lehetetlenülés áll fenn, ha a teljesítést jogszabály tiltja. Ez például akkor következhet be, ha a szerződés megkötése és teljesítése közötti időben a szolgáltatás tárgyát jogszabályváltozás folytán forgalmon kívül helyezik, megszerzését engedélyhez kötik stb. 
•	Érdekbeli lehetetlenülés következik be, ha a szerződéskötés után beállt körülmények olyan helyzetet hoznak létre, hogy a szerződést csak előre nem látott nehézségek, aránytalan áldozatok árán lehetne teljesíteni, amelyeket nem lehet elvárni a kötelezettől.
A lehetetlenülés jogkövetkezményei az alábbiak:
•	Objektív lehetetlenülés esetében a szerződés megszűnik, a jogosult nem követelheti a teljesítést, és a kötelezett sem követelhet a jogosulttól semmit azon a címen, hogy a szolgáltatás tárgya
elpusztult. Az esetleg már teljesített szolgáltatás visszajár. A dolog elpusztulása, megrongálódása a szerződésre tekintet nélkül a tulajdonos kára lesz, vagyis a tulajdonos viseli a kárveszélyt.
•	A kötelezettnek felróható lehetetlenülés esetén a jogosult teljes szerződési érdekének megtérítését követelheti. A kötelezett az elmaradt vagyoni előnyre is kiterjedő, tehát teljes kártérítést fizet. Visszterhes szerződés esetében a jogosult köteles ellenszolgáltatást teljesíteni, fennáll azonban az a joga is, hogy a szerződéstől elálljon, és teljes kártérítés helyett csak a szerződés megkötésével kapcsolatos kiadásainak megtérítését kérje.
Ebben az esetben természetesen ellenszolgáltatással sem tartozik.
•	A jogosultnak felróható lehetetlenülés esetén a kötelezett szabadul a kötelezettség alól, és követelheti az ellenszolgáltatást, valamint az azt meghaladó kárának a megtérítését. Ez állhat a szerződéskötéssel kapcsolatos utazási, levelezési és egyéb
költségeiből, lehet elmaradt vagyoni előny vagy az elmaradt ellenszolgáltatáshoz fűződő érdek pénzértéke. Előfordul, hogy a lehetetlenülés következtében maradvány áll elő (például megmaradnak a leégett ház romjai), vagy a szolgáltatás tárgyának elpusztulásáért a kötelezett kárpótlást (biztosítási összeget) kap. Ilyenkor a jogosult az ellenszolgáltatás arányos része ellenében a maradvány, illetőleg a kárpótlás átengedését követelheti. Ha a szolgáltatás tárgyát vagylagosan határozták meg, és valamelyik vagylagos szolgáltatás lehetetlenül, akkor - objektív lehetetlenülés esetén - a teljesítés a még lehetséges szolgáltatásokra koncentrálódik. Ha a lehetetlenülés felróható valamelyik félnek, a másik fél jogosult arra, hogy válasszon a fennmaradó szolgáltatások közül, de dönthet akár a lehetetlenülés jogkövetkezményeinek alkalmazása mellett is.
A teljesítés lehetetlenné válása
312. § (1) Ha a teljesítés olyan okból vált lehetetlenné, amelyért egyik fél sem felelős, a szerződés megszűnik. A teljesítés lehetetlenné válásáról tudomást szerző fél haladéktalanul köteles erről a másik felet értesíteni. Az értesítés elmulasztásából eredő kárért a mulasztó felelős.
(2) Ha a teljesítés olyan okból vált lehetetlenné, amelyért a kötelezett felelős, a jogosult a teljesítés elmaradása miatt kártérítést követelhet.
(3) Ha a teljesítés olyan okból vált lehetetlenné, amelyért a jogosult felelős, a kötelezett szabadul tartozása alól, és követelheti kárának megtérítését.
(4) Ha a vagylagos szolgáltatások közül valamelyiknek a teljesítése lehetetlenné válik, a szerződés a többi szolgáltatásra korlátozódik.
(5) Ha a lehetetlenülésért a választásra nem jogosult fél felelős, a másik fél választhat a lehetséges szolgáltatás és a lehetetlenné válás következményei között.
(6) Ha a lehetetlenné vált szolgáltatás tárgyának maradványa a kötelezett birtokában maradt, vagy a kötelezett a szolgáltatás tárgya helyett mástól kárpótlást kapott vagy igényelhet, a jogosult a maradvány, illetőleg a kárpótlás átengedését követelheti az ellenszolgáltatás arányos része ellenében.
6. A szerződésszegésre irányadó közös szabályok
Nem lehet érvényesen kizárni a szavatosságot vagy a felelősséget a szándékosan, súlyos gondatlansággal vagy bűncselekménnyel okozott kárért.
A szerződésszegő általában ugyanolyan feltételek mellett tartozik kártérítési felelősséggel a szerződésszegésért, mint szerződésen kívüli károkozás esetében. E szerint magatartása akkor felróható, ha nem úgy járt el, ahogyan az adott helyzetben általában elvárható.
Felmerül a közreműködőért való felelősség kérdése. Ha valaki a teljesítésre vagy szerződésből folyó jogai gyakorlására másik személyt vesz igénybe, és ez a személy kárt okoz, vagy nem a szerződésnek megfelelően jár el (azaz a problémát egy olyan személy hibája okozza, akivel a jogosult nincs is jogviszonyban), a károsult a következők közül választhat:

•	ha a károsodás a szerződéstől függetlenül is jogellenes, akkor fordulhat közvetlenül a közreműködő ellen, a szerződésen kívüli felelősség szabályai szerint;
•	mindenfajta károsodás esetén fordulhat a kötelezett ellen, aki a jogszabály értelmében még saját vétlensége esetén is felelős közreműködője magatartásáért.
A közreműködőkért való felelősség lényege tehát az, hogy aki kötelezettsége teljesítéséhez vagy joga gyakorlásához mást vesz igénybe, felel annak magatartásáért. Nem azt kell vizsgálni, hogy gondosan választotta-e ki a közreműködőt, hanem azt, hogyan járt el a közreműködő. Ha ennek személyében a felelősség feltételei megvalósultak, akkor az a személy, aki a közreműködést igénybe vette, felelősnek tekintendő.
Joga érvényesítése során a jogosult nem indulhat ki abból, hogy aki szerződésszegést követett el, teljes egészében ki van szolgáltatva neki. Ezért a jog akként rendelkezik, hogy aki a szerződésszegésről tudva elfogadja a teljesítést, és nem tesz jogfenntartó nyilatkozatot, minden igényét - kártérítési igényét is - elveszíti. Ha valaki a szerződésszegésből eredő igényét nem érvényesíti azonnal, vagy nem a jogszabályban előírt módon érvényesíti, ezt úgy kell tekinteni, hogy nem is kívánja jogait érvényesíteni.

A szerződésszegés közös szabályai
314. § (1) A szándékosan, súlyos gondatlansággal, vagy bűncselekménnyel okozott, továbbá az életet, testi épséget, egészséget megkárosító szerződésszegésért való felelősséget érvényesen nem lehet kizárni.
(2) A szerződésszegésért való felelősséget - ha jogszabály másként nem rendelkezik - nem lehet kizárni és korlátozni, kivéve, ha az ezzel járó hátrányt az ellenszolgáltatás megfelelő csökkentése vagy egyéb előny kiegyenlíti.
(3) Külkereskedelmi szerződéssel kapcsolatos belföldi szerződésre vonatkozó jogszabály a szerződésszegést és következményeit a törvénytől eltérően szabályozhatja, a felelősség korlátozását vagy kizárását - az (1) bekezdésben foglalt rendelkezés kivételével - megengedheti.
315. § Aki kötelezettsége teljesítéséhez vagy joga gyakorlásához mást vesz igénybe, ennek magatartásáért felelős.
316. § (1) Ha a jogosult a teljesítést a szerződésszegésről tudva elfogadja, a szerződésszegésből igényt utóbb csak akkor támaszthat, ha erre irányuló jogait fenntartotta.
(2)
318. § (1) A szerződésszegésért való felelősségre, valamint a kártérítés mértékére a szerződésen kívül okozott károkért való felelősség szabályait kell alkalmazni azzal az eltéréssel, hogy a kártérítés mérséklésének - ha a jogszabály kivételt nem tesz - nincs helye.
(2) A szerződésszegésen alapuló igények érvényesítése kötelező, ha a szerződésben kikötött ellenszolgáltatás teljesítése egészben vagy részben az állami költségvetésből történik. A jogosult az igény érvényesítésétől - jogszabály eltérő rendelkezése hiányában - eltekinthet, ha a rendelkezésre álló adatok alapján meggyőződést szerzett arról, hogy a szerződésszegés olyan körülményekre vezethető vissza, amelyekért a kötelezett nem felel, vagy ha a szerződésszegés a nemzetgazdaság, továbbá a felek együttműködése szempontjából jelentéktelen.
(3) Ha a szerződésszegésen alapuló igények érvényesítése kötelező, és a jogosult e kötelezettségének indokolatlanul nem tesz eleget, a pénzkövetelésre (kártérítés, kötbér, árleszállítás) irányuló igényt a kifizetéseket a költségvetésből teljesítő pénzintézet az állam javára érvényesítheti.

VIII.	 Az érvénytelenség formái: a semmisség és a megtámadhatóság
Ha a szerződés létrejön ugyan, azonban valamilyen - törvényben meghatározott - oknál fogva nem alkalmas a célzott joghatás kiváltására, az érvénytelenség egyik formájának, a semmisségnek vagy a megtámadhatóságnak a jogkövetkezményeit kell alkalmazni.
A semmisség megállapításához nincs szükség külön eljárásra; a semmisségi ok a törvény erejénél fogva, önmagában kiváltja a szerződés érvénytelenségét. A semmis szerződés érvénytelenségére – ha törvény kivételt nem tesz - bárki, határidő nélkül hivatkozhat, és azt a bíróság is hivatalból veszi figyelembe.
Ha egy semmis szerződés megfelel valamely más szerződés érvényességi kellékeinek, ez utóbbi érvényes, kivéve, ha ez a felek feltehető szándékával ellenkezik (ez esetben relatív semmisségről beszélünk). A korlátozott cselekvőképességen és a cselekvőképtelenségen alapuló semmisségre csak annak érdekében lehet hivatkozni, akinek cselekvőképessége korlátozott vagy hiányzik.
A megtámadható szerződés csak megtámadása következtében, megkötésének időpontjára visszamenő hatállyal válik érvénytelenné; az érvénytelenséget bírósági határozatnak kell kimondania. Megtámadásra a sérelmet szenvedett fél és az jogosult, akinek a megtámadáshoz törvényes érdeke fűződik. A megtámadást egy éven belül, írásban kell a másik féllel közölni, majd a közlés eredménytelensége esetében haladéktalanul a bíróság előtt érvényesíteni. A megtámadható szerződés tehát csak feltételesen érvénytelen; érvénytelensége attól fíigg, hogy az arra jogosított személy a tör vényes határidőn belül megtámadja-e. Ha nem támadja meg, az érvénytelenség feltétele nem áll fenn.
Az érvénytelenségi ok többnyire az egész szerződésre vonatkozik. Előfordulhat azonban, hogy a szerződésnek csak valamelyik része, egyik rendelkezése alkalmatlan a joghatás kifejtésére. Ilyenkor felmerül a kérdés, hogy ez a részleges érvénytelenség az egész szerződést érvénytelenné teszi-e, vagy pedig csak a szóban forgó részt kell érvénytelennek tekinteni. Az általános szabály szerint a szerződés részbeni érvénytelensége esetén az egész szerződés csak akkor dől meg, ha a felek azt az érvénytelen rész nélkül nem kötötték volna meg.
Érvénytelenségi ok csak a szerződés megkötésekor fennálló ok lehet. Az érvénytelenségi okok három fajtáját lehet megkülönböztetni attól függően, hogy a hiba a szerződési akaratban, a nyilatkozatban vagy a célzott joghatásban rejlik-e.
Akarathibáról beszélünk, ha a szerződési akarat legalább az egyik fél részéről ténylegesen hiányzik, vagy azt a jog nem ismeri el szerződési akaratnak.
 Akarathiba okán semmisek az alábbi szerződések:
- a cselekvőképtelen és a korlátozottan cselekvőképes személlyel kötött szerződés (nem tekintve a cselekvőképesség témakörének tárgyalásakor említett kivételeket). A cselekvőképtelen személy nevében ugyanis csak törvényes képviselője járhat el, a korlátozottan cselekvőképes személy jognyilatkozatának érvényességéhez pedig - ha jogszabály kivételt nem tesz - törvényes képviselőjének beleegyezése vagy utólagos jóváhagyása szükséges, illetve, ha idővel cselekvőképessé válik, maga dönt függő jognyilatkozatainak érvényessége felől.
•	a színlelt szerződés, amikor a szerződést szándékosan csak a látszat kedvéért kötik, de nem áll mögötte egyik fél teljesítési akarata sem.
•	a  fizikai kényszer hatására létrejövő szerződés, például, ha a fél hipnózis hatása alatt tesz nyilatkozatot.
Akarathiba okán megtámadhatóak az alábbi szerződések:
-	a tévedés folytán megkötött szerződés. Aki a szerződés megkötésekor valamely lényeges körülmény tekintetében tévedésben volt, a szerződési nyilatkozatát megtámadhatja, ha tévedését a másik fél okozta, vagy azt felismerhette. A tévedés vonatkozhat a szerződés alanyára, tárgyára, tartalmára, valamilyen jogi kérdésre és annak indoklására is. Jogi kérdésben való tévedés címén a szerződési nyilatkozatot akkor lehet megtámadni, ha a tévedés lényeges volt, és a munkakörében eljáró jogi szakértő a feleknek együttesen adott a jogszabályok tartalmára nézve nyilvánvalóan téves tájékoztatást. Ha a felek a szerződéskötéskor ugyanabban a téves feltevésben voltak, a szerződést bármelyikük megtámadhatja.
-	a megtévesztés hatására létrejövő szerződés. Akit a másik fél megtévesztéssel vett rá a szerződés megkötésére, a szerződési nyilatkozatot megtámadhatja, feltéve, hogy a megtévesztés lényeges körülményre vonatkozott. Ezt a szabályt kell alkalmazni akkor is, ha a megtévesztés harmadik személy részéről történt, és arról a másik fél tudott vagy tudnia kellett.

-	a fenyegetés hatására létrejövő szerződés. Akit a másik fél fenyegetéssel - azaz olyan hátrány kilátásba helyezésével, amely őt az elhatározásában lényegesen befolyásolta – vett rá a szerződés megkötésére, a szerződési nyilatkozatot megtámadhatja. Ezt a szabályt kell alkalmazni akkor is, ha a fenyegetés harmadik személy részéről történt, és arról a másik fél tudott vagy tudnia kellett. (Ingyenes szerződés esetében tévedés, megtévesztés vagy fenyegetés címén a szerződést akkor is meg lehet támadni, ha e körülményeket a másik fél nem ismerhette fel.) 

Nyilatkozati hiba okán semmisek az alábbi szerződések:
-	az alaki hibával létrehozott szerződés. Jogszabály a szerződésre meghatározott alakot szabhat, például írásbeliséget írhat elő. Az alakiság megsértésével kötött szerződés - ha
jogszabály másként nem rendelkezik - semmis. A felek által  kikötött  alak  csak  akkor  feltétele  a  szerződés érvényességének, ha kifejezetten ebben állapodtak meg.
Ilyen esetben a teljesítésnek vagy egy részének elfogadásával a szerződés akkor is érvényessé válik, ha az alakiságot mellőzték.
-	az álképviselő jognyilatkozata alapján létrejövő szerződés.

A célzott joghatás hibája okán semmisek az alábbi szerződések:
-	a jogszabályba ütköző, illetve a jogszabály megkerülésével kötött szerződés, valamint a nyilvánvalóan a jóerkölcsbe ütköző szerződés.
-	a lehetetlen szerződés. Lehetetlen szolgáltatásra irányul az olyan szerződés, amelynek teljesítése leküzdhetetlen akadályokba ütközik.

A célzott joghatás hibája okán megtámadható:
-	a szolgáltatás és az ellenszolgáltatás között a szerződés megkötésének időpontjában fennálló feltűnően nagy érték különbség el lenére létrejövő szerződés, feltéve, hogy egyik felet sem az ajándékozás szándéka vezeti. 

	semmisség	megtámadhatóság	
akarathiba	-	Cselekvőképtelen személy jognyilatkozata 
-	korlátozottan cselekvőképes személy jognyilatkozata 
-	színlelt szerződés 
-	fizikai kényszer hatására létrejövő szerződés	-	tévedés
-	megtévesztés
-	fenyegetés	
nyilatkozati hiba	alaki hiba álképviselet
		
célzott
joghatás
hibája	-	lehetetlen szerződés 
-	jogellenesség, nyilvánvaló jóerkölcsbe ütközés	-	feltűnő értékkülönbség a szolgáltatás és az ellenszolgáltatás között 
	
Az érvénytelenség jogkövetkezményei
Amennyiben a szerződés bármi oknál fogva érvénytelen, főszabályként az eredeti állapotot kell helyreállítani. Nem vonatkozik ez a szabály az alábbi esetekre:
•	Uzsorás szerződés esetén részben vagy egészben elengedhető a
kölcsönösszeg visszatérítése, ha az a sérelmet szenvedő felet
részletfizetés engedélyezése esetén is súlyos helyzetbe hozná.
•	Az ügyész indítványára az állam javára - rendszerint pénz
ben - megítélhető az a szolgáltatás, amely

-	átütött,
-	a jóerkölcsbe ütköző szerződést kötő,
-	a megtévesztő,
-	a jogtalanul fenyegető,
-	az egyébként csalárd módon eljáró félnek, valamint
-	uzsorás szerződés esetén a sérelmet okozó félnek járna
vissza.
Ha az eredeti állapot már nem állítható vissza, vagy a felek egyike teljesített, a bíróság a szerződést a határozathozatalig terjedő időre hatályossá nyilvánítja, és rendelkezik az ennek következtében esetleg ellenszolgáltatás nélkül maradó szolgáltatás visszatérítéséről. Legtöbbször erre kerül sor az irreverzibilis szerződések (tipikusan a használati kötelmek, például bérlet, haszonbérlet), a tevékenységvégző kötelmek (például vállalkozás, megbízás), valamint az időszakos szolgáltatásra irányuló kötelmek (például tartás, életjáradék) esetén. Egy bérleti szerződés kapcsán, amely azért érvénytelen, mert azt a bérbevevő nem a bérbeadóval kötötte meg, de a bérbevevő a bérleti díjat már kifizette hat hónapra, mindez azt jelenti, hogy a bérlő a szerződés alapján jogosult hat hónapig a lakásban maradni, amennyiben a másik személy nem tudja részére a bérleti díjat visszaadni.
Lehetséges az is, hogy a bíróság az érvénytelenségi okot kiküszöböli, és visszaállítja a szerződés érvényességét, például a szolgáltatás és az ellenszolgáltatás egyensúlyát. Ilyenkor is rendelkezni az esetleg ellenszolgáltatás nélkül maradó szolgáltatás visszatérítéséről. Érvénytelen szerződés érvényessé nyilvánítása esetén a szerződő felek a szerződésszegésért úgy felelnek, mintha a szerződés kezdettől fogva érvényes lett volna.
IX.	A jogügyletek módosítása
A jogügylet-módosítás alapja
A kétoldalú jogügyletek, szerződések módosítására általában akkor kerül sor, ha a felek között tartós gazdasági kapcsolat áll fenn, melynek időtartama alatt megváltozhatnak a kapcsolatra, szerződésre irányadó jogszabályok, akár úgy is, hogy a módosított rendelkezéseket a már folyamatban lévő ügyekre, azaz a huzamos szerződéses kapcsolatokra is alkalmazni kell. A jogszabály általi szerződésmódosítás tipikus esete a hatósági árak megváltozása, amely kihat a már megkötött szerződésekre is. A felek közötti szerződésmódosításra gazdasági okokból is sor kerülhet. A szerződés módosítása történhet a felek közötti egybehangzó akaratnyilvánítással (módosító szerződéssel), bírósági szerződésmódosítással, s végül egyoldalú szerződésmódosítással is.
1. A módosító szerződés
A szerződés módosítását célzó megállapodás gyakorlatilag újabb szerződés, így a módosításra a szerződéskötésre irányadó szabályokat kell alkalmazni. Ha tehát a szerződés érvényességi kelléke az írásbeliség, akkor a módosítást is írásba kell foglalni. A szerződés módosítás vonatkozhat a szerződés bármely tartalmi elemére, a módosítással nem érintett szerződésrészek viszont változatlanok maradnak.
A szerződés alanyaiban történő módosításának két fő esete van: az engedményezés és a tartozásátvállalás. Ezeken felül a szerződés alanyaiban változást eredményezhet a felek valamelyikének halála (megszűnése) miatt bekövetkező jogutódlás is.
Engedményezés során a követelést másra ruházzák át. A kötelezettet az engedményezés megtörténtéről tájékoztatni kell, hiszen így szerez tudomást arról, hogy a jövőben az engedményes kezéhez kell teljesítenie. Az engedményezéssel a kötelezett helyzete nem válhat súlyosabbá, ami azt jelenti, hogy megilletik mindazok a kifogások, amelyek az eredeti jogosulttal szemben megillették; például beszámítással is élhet, és érvényesítheti mindazokat a kifogásokat, amelyek az új jogosulttal (engedményes) bármilyen jogviszonyból származóan őt megilletik.
A tartozásátvállalás során az eredeti kötelezett helyébe új kötelezett lép. A tartozásátvállalás csak a jogosult kifejezett beleegyezése esetén lehetséges, mivel a jogosult számára nem közömbös, hogy ki a kötelezett. Az átvállalót, tehát az új kötelezettet a jogosulttal szemben megilletik mindazok a kifogások, amelyek az eredeti kötelezettet megillették (a beszámítás esetét kivéve), megilletik továbbá azok a kifogások, amelyek őt magát bármilyen jogviszonyból eredően a jogosulttal szemben megilletik.
A szerződés tartalmában történő módosítás egyik sajátos esete az egyezség. Egyezségről akkor beszélhetünk, ha a felek kölcsönösen engednek az egymással szemben álló bizonytalan vagy vitás követeléseikből. Ilyen például, ha a volt házastársak egyezséget kötnek a közös vagyon megosztásáról, és bizonyos vagyontárgyak feletti rendelkezésről mindketten lemondanak a másik fél javára. Az egyezség lényege tehát abban áll, hogy megszünteti a felek egymással szemben fennálló, korábbi, bizonytalan követelését. A további követelések alapja maga az egyezség lesz. Az egyezség megkötésével a felek közötti jogviszonyban az egyezséget megelőzően keletkezett követelések önálló léte megszűnik. Ebből az következik, hogy később, ha a bizonytalansági tényezők tisztázódnak, nem lehet tévedésre hivatkozva érvénytelenné nyilvánítani az egyezséget.
A felek a szerződést úgy is módosíthatják, hogy annak jogcímét változtatják meg, tehát a szerződést új jogalapra helyezik, például adásvételi szerződést ajándékozássá alakítanak át. A jogi cél módosítása (novatio) nem zárja ki az alapügyletre történő visszatérést, tehát ha a követelést az alapügylet megkötésekor zálogjoggal biztosították, akkor ez a biztosíték a novait ügylet vonatkozásában is érvényesülni fog.

2.	A bíróság általi szerződésmódosítás
A szerződés a felek olyan kölcsönös és egybehangzó akaratnyilatkozata, amelyet más szerv vagy bíróság általában nem változtathat meg. A jog csak kivételes esetekben engedi meg, hogy a bíróság megváltoztassa a felek akaratát megtestesítő szerződést. A magyar jog szerint a bíróság akkor módosíthatja a szerződést, ha a felek tartós jogviszonyban vannak (amelyből tartós vagy időszakonként visszatérő, kölcsönös szolgáltatások származnak), a szerződés megkötését követően a körülmények lényegesen megváltoztak, s ez a változás az egyik fél számára jelentős és lényeges érdeksérelemmel jár.

3.	Az egyoldalú szerződésmódosítás
Egyoldalú szerződésmódosításra viszonylag szűk körben kerülhet sor, hiszen ez ellenkezik azzal az alaprendelkezéssel, hogy a szerződés a felek egybehangzó akaratnyilatkozata. Jogszabály azonban kivételesen feljogosíthatja valamelyik felet, hogy „hatalmi jelleggel" módosítson a jogviszonyon. A törvény például fuvarozási szerződés esetén biztosítja ezt az egyoldalú jogosultságot, valamint - a jogszabályban meghatározott esetekben - a közszolgáltatási szerződés szolgáltatást nyújtó kötelezettje is módosíthatja a szerződés tartalmát.